Predlogi
Ni najdenih zadetkov.
Rezultati iskanja
Rezultati iskanja
Rezultati iskanja
Rezultati iskanja
Rezultati iskanja
Rezultati iskanja
Rezultati iskanja
Rezultati iskanja
Ni najdenih zadetkov.
Rezultati iskanja
Rezultati iskanja
Rezultati iskanja
Rezultati iskanja
Najprej se je treba spoprijeti z barvami. So tri, pogojno štiri, s tem da je ena drugačna.
Ukrepe pišejo, koordinirajo in razlagajo vrhunski umi, težava pa je v tem, da na drugi strani stojimo povprečni umi
Ker se epidemiološka slika spreminja na slabše, z njo pa epidemiološki ukrepi na boljše, je dobro in potrebno, da vsi mediji ves čas opozarjamo na spremenjene okoliščine. Obstaja pa manjši problem: kljub najboljši volji mediji ukrepov ne razumemo v celoti, zato se pojavljajo različna tolmačenja, zmeda in dezinformacije, ki škodujejo fizični in tudi psihični kondiciji naroda.
Po krajši analizi smo se v naši redakciji prikopali do resničnih razlogov te zmede. Odgovor je nepričakovan, čeprav po svoje logičen. Ukrepe pišejo, koordinirajo in razlagajo vrhunski umi, težava pa je v tem, da na drugi strani stojimo povprečni umi. Kot je logično, da državo vodijo najpametnejši in najsposobnejši, je tudi razumljivo, da nagovarjajo intelektualno povprečje v vsem njegovem povprečnem sijaju. Ker se tudi sami pripisujemo med povprečne ume, bomo za brate po kvocientu poskušali razložiti zadnje vladne ukrepe. Sledi torej prevod ukrepov, nastalih izpod peresa izjemnih umov, za nas povprečne ume. Poskušajte vsaj slediti in če ne boste vsega razumeli, nič hudega … Vlada pripravlja razlago ukrepov v stripu, urad za komuniciranje pa pripravlja publikacijo "Protikoronski ukrepi za telebane!"
Najprej se je treba spoprijeti z barvami. So tri, pogojno štiri, s tem da je ena drugačna. Pri rdeči in zeleni se ravnajte po metodologiji, ki jo svetovna zdravstvena organizacija razume in promovira kot semaforsko strategijo. Če je država, v katero potujete ali iz katere prihajate, zelena, lahko peljete. Če je rdeča, to pomeni stop. Za tja in od tam. To je lahko in če imate vozniški izpit in razumete pravilo desnega, boste varno potovali, ali se uspešno izognili državam, ki so v teh dveh barvah …
Težave nastopijo z oranžno. Naj vas ne zmede; nova oranžna je stara rumena. Zakaj smo v Sloveniji edini uporabljali rumeno, je očitno in za povprečne ume naj samo namignemo: "Ne zaradi tega, ker je to barva celjskih zvezd ..."
Ampak smo se rumeni odrekli, tako da imamo zdaj oranžno. Oranžna je neke vrste hibridna barva. V državo z oranžno lahko potujete ali iz nje pridete, če je istočasno ta država tudi članica EU. Ali pa schengenskega območja. V tem primeru je oranžna skoraj zelena, če pa država ni v schengenu ali EU, je oranžna podobna rdeči … Izjema je Nizozemska, ki je oranžna ves čas.
Na tem mestu pridemo do prve točke IQ testa, ki so ga vladajoči skrili v ukrepe zajezitve koronavirusa.
Vprašanje se glasi: "Če niso vse EU države hkrati tudi schengenske države, vse schengenske države pa nočejo biti tudi EU države, oboji pa so oranžni … kdaj lahko v takšne države varno potujemo?" Pravilni odgovori so štirje … In sicer: če imate nujne družinske opravke, če imate 48 ur časa, če imate potrdilo o negativnem testu in če nosite oranžni šal. To so le nekatere izjeme, ki pa morajo policistom na meji dokazati, da so izjeme. Kar pa ne pomeni, da so izjemne, kajti nekaj takšnega kot izjemna izjema ne obstaja. Vsaj za slovensko policijo ne … Vsi ostali gredo v desetdnevno karanteno ali pa morajo z negativnim testom dokazati, da virusa nimajo. Negativni test lahko prinesejo zraven, ampak mu ne sme poteči rok trajanja in biti mora iz zaupanja vrednega laboratorija, ki je v eni od oranžnih držav … Zaupanja vredni laboratoriji so tisti, ki imajo pogled kokeršpanjela in toplo roko prijatelja … Kar pa spet ne pomeni, da zaupanja vrednih laboratorijev nimajo tudi v rdečih in zelenih državah, ampak ti so za našo razlago brezpredmetni.
Ob treh osnovnih kovid barvah obstaja še četrta – siva barva; s pomenom te pa vas ne bomo utrujali. Recimo le, da je pomen sive tak kot v otroški pesmici, ki si jo mi s počasnejšimi možgani radi jemljemo za spominsko berglo: "Siva – je lažniva!"
To so torej barve semaforja, a jih ne gre zamešati z barvami mavrice, ki v naši apokaliptični novi stvarnosti pomenijo nekaj čisto drugega.
In naprej; karantena, ki sicer zgodovinsko pomeni štirideset dni, je naslednja spremenljivka v pravilih …. Karantena pri naših predpisovalcih traja glede na epidemiološko sliko in glede na turistične tokove. Ta dva parametra sta obratno sorazmerna na nek čuden način, ki ga, ponovno, povprečni možgani niso sposobni dojeti. Torej; bolj se epidemiološka slika slabša, bolj se karantena za prihode iz tujine krajša. Ugodna epidemiološka slika hkrati pomeni dolgo karanteno, čeprav se Benečanom iz srednjega veka ne bomo nikoli približali. Karantena ima nato še neverjetne povezave z lastništvom plovila ali počitniške hišice na hrvaški obali. Spet prezapleteno, da bi razumeli … je pa dobro razumeti, da si lahko karanteno lastnoročno ali bolje rečeno lastnonosno tudi sami ukinemo … Če opravimo in pokažemo negativni test, karantena izgine, kot da je nikoli ni bilo. Vendar pozor! Niso vsi testi enaki. Pravi testi so tisti, ki jih opravite znotraj EU ali schengena, kar nas spet pripelje do kompleksnih povezav med virusom in geostrateško realnostjo stare celine. Ampak ne veselite se prezgodaj. Test vas bo rešil karantene samo, če ste karantensko odločbo dobili zaradi prehoda meje … če pa so vam jo pripopali znotraj naših meja, vas ne reši niti 1000 negativnih testov. Mogoče pa vas reši počitniška hišica na morju, sedem karantenskih izjem ali sedem samurajev. Kdo bi vedel!
Obdelali smo barve in karanteno, čaka nas še regionalna Evropa.
Da je Evropa skupnost regij, je bilo do virusa le politična puhlica. Zdaj pa nas je virus, sploh tiste s pomanjkljivim znanjem geografije prisilil, da se ves prosti čas štrebamo evropske pokrajine, "kako bi jih znali na izust, ako želimo potovati".
Torej pri regijah je tako, da morate pozabiti vse, kar smo se naučili do zdaj. Vse znanje, ki so vam ga predali, je bilo brez veze in v tem se najlepše vidi veličina umov predpisovalcev, ki so sposobni misliti na več ravneh, proti našim enosmernim in omejenim umom. Pozabite na rdeče in oranžne in zelene barve držav. Kajti čeprav je država rdeča, je lahko njena regija zelena. In nenavadno: zelene regije v rdečih ali oranžnih državah so po navadi regije, ki imajo s sosednjo državo kakršenkoli gospodarski, po navadi turistični interes. Se pravi, da ste, če ste Slovenec iz Ljubljane in imate recimo jadrnico v Rovinju, zmagovalec. Če pa ste Nemec in imate jadrnico v primorsko-notranjski regiji, ste avtomatično ali karantenski kandidat, ali pa se lahko potegujete za eno od izjem. Kar pa, kot povedano na začetku – ne pomeni, da ste izjemni. Če bi bili, bi te ukrepe pisali, ne pa brali …
750 epizod
Glosa Marka Radmiloviča, začinjena s prefinjenim smislom za humor, ki je enostavno ne smete preslišati!
Najprej se je treba spoprijeti z barvami. So tri, pogojno štiri, s tem da je ena drugačna.
Ukrepe pišejo, koordinirajo in razlagajo vrhunski umi, težava pa je v tem, da na drugi strani stojimo povprečni umi
Ker se epidemiološka slika spreminja na slabše, z njo pa epidemiološki ukrepi na boljše, je dobro in potrebno, da vsi mediji ves čas opozarjamo na spremenjene okoliščine. Obstaja pa manjši problem: kljub najboljši volji mediji ukrepov ne razumemo v celoti, zato se pojavljajo različna tolmačenja, zmeda in dezinformacije, ki škodujejo fizični in tudi psihični kondiciji naroda.
Po krajši analizi smo se v naši redakciji prikopali do resničnih razlogov te zmede. Odgovor je nepričakovan, čeprav po svoje logičen. Ukrepe pišejo, koordinirajo in razlagajo vrhunski umi, težava pa je v tem, da na drugi strani stojimo povprečni umi. Kot je logično, da državo vodijo najpametnejši in najsposobnejši, je tudi razumljivo, da nagovarjajo intelektualno povprečje v vsem njegovem povprečnem sijaju. Ker se tudi sami pripisujemo med povprečne ume, bomo za brate po kvocientu poskušali razložiti zadnje vladne ukrepe. Sledi torej prevod ukrepov, nastalih izpod peresa izjemnih umov, za nas povprečne ume. Poskušajte vsaj slediti in če ne boste vsega razumeli, nič hudega … Vlada pripravlja razlago ukrepov v stripu, urad za komuniciranje pa pripravlja publikacijo "Protikoronski ukrepi za telebane!"
Najprej se je treba spoprijeti z barvami. So tri, pogojno štiri, s tem da je ena drugačna. Pri rdeči in zeleni se ravnajte po metodologiji, ki jo svetovna zdravstvena organizacija razume in promovira kot semaforsko strategijo. Če je država, v katero potujete ali iz katere prihajate, zelena, lahko peljete. Če je rdeča, to pomeni stop. Za tja in od tam. To je lahko in če imate vozniški izpit in razumete pravilo desnega, boste varno potovali, ali se uspešno izognili državam, ki so v teh dveh barvah …
Težave nastopijo z oranžno. Naj vas ne zmede; nova oranžna je stara rumena. Zakaj smo v Sloveniji edini uporabljali rumeno, je očitno in za povprečne ume naj samo namignemo: "Ne zaradi tega, ker je to barva celjskih zvezd ..."
Ampak smo se rumeni odrekli, tako da imamo zdaj oranžno. Oranžna je neke vrste hibridna barva. V državo z oranžno lahko potujete ali iz nje pridete, če je istočasno ta država tudi članica EU. Ali pa schengenskega območja. V tem primeru je oranžna skoraj zelena, če pa država ni v schengenu ali EU, je oranžna podobna rdeči … Izjema je Nizozemska, ki je oranžna ves čas.
Na tem mestu pridemo do prve točke IQ testa, ki so ga vladajoči skrili v ukrepe zajezitve koronavirusa.
Vprašanje se glasi: "Če niso vse EU države hkrati tudi schengenske države, vse schengenske države pa nočejo biti tudi EU države, oboji pa so oranžni … kdaj lahko v takšne države varno potujemo?" Pravilni odgovori so štirje … In sicer: če imate nujne družinske opravke, če imate 48 ur časa, če imate potrdilo o negativnem testu in če nosite oranžni šal. To so le nekatere izjeme, ki pa morajo policistom na meji dokazati, da so izjeme. Kar pa ne pomeni, da so izjemne, kajti nekaj takšnega kot izjemna izjema ne obstaja. Vsaj za slovensko policijo ne … Vsi ostali gredo v desetdnevno karanteno ali pa morajo z negativnim testom dokazati, da virusa nimajo. Negativni test lahko prinesejo zraven, ampak mu ne sme poteči rok trajanja in biti mora iz zaupanja vrednega laboratorija, ki je v eni od oranžnih držav … Zaupanja vredni laboratoriji so tisti, ki imajo pogled kokeršpanjela in toplo roko prijatelja … Kar pa spet ne pomeni, da zaupanja vrednih laboratorijev nimajo tudi v rdečih in zelenih državah, ampak ti so za našo razlago brezpredmetni.
Ob treh osnovnih kovid barvah obstaja še četrta – siva barva; s pomenom te pa vas ne bomo utrujali. Recimo le, da je pomen sive tak kot v otroški pesmici, ki si jo mi s počasnejšimi možgani radi jemljemo za spominsko berglo: "Siva – je lažniva!"
To so torej barve semaforja, a jih ne gre zamešati z barvami mavrice, ki v naši apokaliptični novi stvarnosti pomenijo nekaj čisto drugega.
In naprej; karantena, ki sicer zgodovinsko pomeni štirideset dni, je naslednja spremenljivka v pravilih …. Karantena pri naših predpisovalcih traja glede na epidemiološko sliko in glede na turistične tokove. Ta dva parametra sta obratno sorazmerna na nek čuden način, ki ga, ponovno, povprečni možgani niso sposobni dojeti. Torej; bolj se epidemiološka slika slabša, bolj se karantena za prihode iz tujine krajša. Ugodna epidemiološka slika hkrati pomeni dolgo karanteno, čeprav se Benečanom iz srednjega veka ne bomo nikoli približali. Karantena ima nato še neverjetne povezave z lastništvom plovila ali počitniške hišice na hrvaški obali. Spet prezapleteno, da bi razumeli … je pa dobro razumeti, da si lahko karanteno lastnoročno ali bolje rečeno lastnonosno tudi sami ukinemo … Če opravimo in pokažemo negativni test, karantena izgine, kot da je nikoli ni bilo. Vendar pozor! Niso vsi testi enaki. Pravi testi so tisti, ki jih opravite znotraj EU ali schengena, kar nas spet pripelje do kompleksnih povezav med virusom in geostrateško realnostjo stare celine. Ampak ne veselite se prezgodaj. Test vas bo rešil karantene samo, če ste karantensko odločbo dobili zaradi prehoda meje … če pa so vam jo pripopali znotraj naših meja, vas ne reši niti 1000 negativnih testov. Mogoče pa vas reši počitniška hišica na morju, sedem karantenskih izjem ali sedem samurajev. Kdo bi vedel!
Obdelali smo barve in karanteno, čaka nas še regionalna Evropa.
Da je Evropa skupnost regij, je bilo do virusa le politična puhlica. Zdaj pa nas je virus, sploh tiste s pomanjkljivim znanjem geografije prisilil, da se ves prosti čas štrebamo evropske pokrajine, "kako bi jih znali na izust, ako želimo potovati".
Torej pri regijah je tako, da morate pozabiti vse, kar smo se naučili do zdaj. Vse znanje, ki so vam ga predali, je bilo brez veze in v tem se najlepše vidi veličina umov predpisovalcev, ki so sposobni misliti na več ravneh, proti našim enosmernim in omejenim umom. Pozabite na rdeče in oranžne in zelene barve držav. Kajti čeprav je država rdeča, je lahko njena regija zelena. In nenavadno: zelene regije v rdečih ali oranžnih državah so po navadi regije, ki imajo s sosednjo državo kakršenkoli gospodarski, po navadi turistični interes. Se pravi, da ste, če ste Slovenec iz Ljubljane in imate recimo jadrnico v Rovinju, zmagovalec. Če pa ste Nemec in imate jadrnico v primorsko-notranjski regiji, ste avtomatično ali karantenski kandidat, ali pa se lahko potegujete za eno od izjem. Kar pa, kot povedano na začetku – ne pomeni, da ste izjemni. Če bi bili, bi te ukrepe pisali, ne pa brali …
Iz močvirja zremo proti najnovejši vohunski aferi. In še pred začetkom: dobri dve desetletji, kar traja pričujoča oddaja, vsako sezono poročamo o najnovejši vohunski aferi. Tako da je neumestno, celo od kakovostne analitične oddaje, kot je naša, pričakovati izum tople vode. A najnovejša vohunska afera je vseeno edinstvena, ker se tokrat prvič pogovarjamo o imenih.
Kaznovanje držav, ki kršijo osnovne človekove pravice, s pomočjo ignoriranja njihovega turizma, ni tako naivna in nesmiselna poteza.
Danes iz močvirja Danes pa pogled navzgor, kjer si bomo za naslednjih nekaj minut s pticami delili nebo. Zlom Adrie je le še eden izmed kamenčkov na večno makadamski cesti slovenske prometne politike. Podoba je, kot da nič ne deluje in celo večni optimist Galileo bi izgubil upanje, da bi se v slovenskem prometu kaj premaknilo. Poglejmo: železnice so zanič, avtobusni promet je v razsulu, avtoceste zatrpane in kolesarskih poti ni. Edino, kar resnično deluje, edina panoga, ki se razvija in napreduje ter prinaša dobiček, je rečni promet. Ladjice na Ljubljanici so velikanski uspeh slovenskega javnega prometa in če bi hoteli slediti trendu, bi namesto drugega tira morali zgraditi rečni kanal Soča–Sava–Drava.
Sledi nekaj trenutkov za zunanjo politiko in medsosedske odnose. In seveda nekaj trenutkov za odbojko. Navdušena nad uspešnimi igrami slovenskih odbojkarjev se je tudi slovenska politika odločila za blokiranje. Kot je znano, le dobro blokiranje ob dobrem servisu in seveda sprejemu prinaša rezultat. Zato bomo blokirali Hrvate pri vstopu v schengenski prostor. Hrvatje zatrjujejo, da je njihov vstop v shengen že dogovorjen, slovenska politika pa se bo odzvala politično. Tako javnost kot politika sta zaploskali, ker se politično delovanje sliši kot nekaj izjemno odločnega, celo nevarnega.
Po edini svetli tradiciji, ki jo premore sumljiva preteklost naše oddaje, se ob jesenski vključitvi v ponovno kroženje ozremo nazaj. Na poletne mesece, ko naj se ne bi nič dogajalo. Pa se je dogajalo in akoravno je bila akcija predsednika SLS Marjana Podobnika o ponujenih 500 evrih za ustreljenega volka prečesana od spredaj in od zadaj, menimo, da celovita analiza te nenavadne ponudbe vsem oboroženim le ni bila narejena. In čeprav gre za drezanje v osje gnezdo, je tema po našem skromnem mnenju vredna vedno novih obravnav in vedno novih javnih soočanj.
Danes še zadnjič, preden se odprejo nebeška vrata dopusta. In prav o slednjem bo tekla beseda. Gabariti dopusta so znani. Etimološko pomeni dopust delati nič. Ali pa vsaj čim manj. Kar je dobrodošla sprememba od delavnega procesa, ko delamo mnogo. Ali celo preveč. Vendar novi časi, nove navade. Dopust se je v minulih desetletjih dramatično spremenil. Spremenil tako, da ga skoraj več ne prepoznamo. Povedano drugače; dopust je padel na glavo.
Oddelek, ali pisarna, ali ministrstvo, ali komisariat za širitev je najbolj brezvezno ministrstvo v evropski vladi. Mogoče je bolj brezvezno le še tisto za pravno državo. A ministrstvo, ki se uradno imenuje "Evropska soseska politika in širitvena pogajanja", je ob ministrstvu za "Raziskovanje rude in tratenje časa", ki so ga njega dni promovirali pri Alanu Fordu, z naskokom najbolj brezvezno ministrstvo v zgodovini nepotrebnih, odvečnih in brezveznih ministrstev. In prav za to področje bomo kandidirali Slovenci.
Zgodovina nam daje prav in bilo bi dobro, ko bi jo na upravnem sodišču poznali: ekstremne ideologije dvajsetega stoletja so se rodile, predvsem pa so uspevale na stadionu med slabim koncertom. Piše: Marko Radmilovič
Naše najbolj priljubljeno praznično opravilo je stanje na avtocesti v avtomobilski koloni. Piše: Marko Radmilovič
Čeprav so se večino stvari fantje med seboj že zmenili na Twitterju, je mogoče čas, da situacijo pogledamo še v konvencionalnih medijih. V tistih, v katerih nam je kmalu za umreti, kot nam prerokujejo apologeti spletnega življenja. Raje kot oblikuje plakate slovenska politična desnica le še strelja v lastno koleno.
Najboljše delovno mesto na planetu je menda čuvaj plaže na izgubljenem otoku s turkiznim morjem, kjer se vsak mesec zberejo kandidatke za modno revijo spodnjega perila. Drugo najboljše delovno mesto na planetu je evropski komisar. Seveda pa je posledično najslabše delovno mesto biti šef vseh teh komisarjev. Kot da si policaj na križišču v Babilonu. Glosa Marka Radmiloviča.
Na obupen in pretenciozen način poskušamo razložiti, čemu se je na tisoče Slovencev odpravilo v Italijo gledat Primoža Rogliča in Jana Polanca.
Gorenje, našo diko in ponos, ki smo ga, kot kaže danes, slabo vodili in upravljali Slovenci, so prevzeli Kitajci. Po novoreku se jim pravi "strateški lastniki", kar se sliši nekoliko bolje kot samo "lastniki". Kako je s Kitajci, vemo: uspešno ultrakapitalistično gospodarstvo, ki je spojeno z uspešno ultrakomunistično oblastjo.
V Sloveniji imamo avtobusno džunglo; veliko število avtobusnih prevoznikov in majhno število avtobusnih potnikov. Povedano drugače; v zadnjih dveh desetletjih smo naredili le korak naprej od avtobusov, ki so imeli sprevodnike, od šoferjev, ki so imeli brke, in od avtobusnih sedežev, ki so imeli pepelnike.
Evroskepticizem imamo na Slovenskem, hvala bogu, izdatno obdelan; kar nekaj člankov in diplomsko delo ali dve govorita o njem. A zdi se, da je o temi še vedno potrebnega nekaj zdravega razmisleka.
Najlepši primer vsesplošnega nazadovanja družbe sta dve vroči debati, ki prežemata javnost. Tista o nevarnostih obveznega cepljenja otrok je med nami že nekaj let, ona o parkirnih mestih za invalide pa je čisto sveža.
Rešujemo problem sobivanja drobnice oziroma kmetijske proizvodnje s prostoživečimi zvermi.
Jordan Peterson je tisti Kanadčan, ki je prepričan, da se da uspešno živeti, če upoštevaš dvanajst pravil. Če živite po trinajstih pravilih, je eno preveč, če po enajstih je eno premalo. Slavoj Žižek pa je tisti Slovenec, ki zanimivo govori angleško, a še bolj zanimivo govori slovensko. Ob tem, da sta globalno znana in cenjena intelektualca, sta tudi medijski osebi in po mnenju fanov najpametnejša predstavnika svojega naroda.
Podoba je, da se pomembnost v slovenski politiki veča s tem, koliko so ti Hrvati pripravljeni prisluškovati. Če parafraziramo: “Povej mi, kdo ti prisluškuje, in povem ti, kdo si!”
Užaljenost po navadi ostane za zidovi predsedniške palače, skupijo pa jo samo predsednikovi PR svetovalci … Užaliti predsednika do nediplomatskega reagiranja diplomacije je torej viden uspeh slovenskega novinarstva.
Neveljaven email naslov