![](https://img.rtvcdn.si/_up/upload/2010/10/27/64738651_dsc_0650.jpg)
![](https://img.rtvcdn.si/_up/upload/2010/10/27/64738635_dsc_0739.jpg)
![](https://img.rtvcdn.si/_up/upload/2010/10/27/64738677_img_5352.jpg)
Dobrodošli v Polperru, vasici in ribiškem pristanišču na jugovzhodni obali Cornwalla. Danes je ta resnični angleški obalni biser priljubljena destinacija za turiste, navdušene nad zgodovino, nekoč pa je bil Polperro središče tihotapstva in piratstva.
Saj se še spomnite tistih zgodb iz knjig Pet prijateljev o angleških tihotapcih, ki so zvenele tako filmsko in na neki način romantično? Nekdo prestavi luč s svetilnika na obalo, ladja nasede, tihotapci pa jo oplenijo? V Polperru na ta del svoje zgodovine ne gledajo kot na zločinsko preteklost, ampak kot na velik del zgodovinske sestavljanke, ki dela to ribiško vasico tako slikovito, zavito v tančico mitov in legend.
Stoletja prepovedane obrti
Tihotapstvo je tam začelo cveteti, odkar se je Polperro v 12. stoletju razvil kot pristanišče. Svoj vrhunec je ta posel dosegel v 18. stoletju, ko so britanske vojne z Ameriko in Francijo prinesle visoko obdavčitev uvoženih dobrin, zaradi česar se je tukajšjim ribičem še kako izplačalo povečati svoj dobiček s skrivnim uvozom alkohola, tobaka, čaja in drugih dobrin z otoka Guernsey prek Rokavskega zaliva.
V 19. stoletju so za zajezitev tihotapstva oblasti uvedle obalno stražo in precej visoke kazni, a 200 let kasneje tihotapstvo v teh krajih še ni pozabljeno (in tudi ne popolnoma izumrlo - le da namesto tobaka zdaj občasno tihotapijo marihuano in kokain).
V majhnem, a bogato založenem muzeju ob robu pristanišča je razložena vsa zgodovina te "obrti", ki je hranila generacije in generacije Polperrjancev.
Ob pravem času na pravem kraju
Da je bilo tihotapstvo uspešno, je moralo biti pravilno organizirano. Ladje so morale biti pravilno naložene in razložene, navadno ponoči in pozimi, brez luči. To ni bil posel za mevže - morje je takrat tu najbolj viharniško. Ko (če) ti je enkrat uspelo doseči obalo, so džin, vinjak, zavitke tobaka in drug pritihotapljen luksuz odlagali v samotnih zalivih vzdolž obale blizu Polperra.
Prepovedane dobrine so nato hitro izginile globoko v obalne jame ali pa so jih prepeljali po dobro uhojenih poteh v notranjost. Konje in vozove so morali najeti na okoliških kmetijah in jih pripeljati na pravi kraj ob pravem času, še pred zoro. Posebna skupina je skrbela, da je oprezala za možmi postave.
Prav svojemu izoliranemu položaju, med obalnimi čermi in hribovjem, se ima Polperro zahvaliti, da so oblasti le stežka ujele tihotapce s prepovedano robo. Zlasti v 18. stoletju je cvetelo tudi piratstvo in zlasti ena polperrska družina - Quillersi so sloveli kot pravi strah in trepet tukajšnjih morij. Je pa razburkana voda terjala tudi velik davek - morje je namreč vzelo kar veliko Quillersov.
Kjer se je čas ustavil
Polperro je danes atraktivna mešanica tihotapske, piratske in ribiške zgodovine. Avtomobile pustimo na parkirišču zunaj mesta, vasica pa te nato takoj posrka vase z avtentičnostjo, na kakršno na razvitem Zahodu redko naletiš. Nad opečnatimi strehami nizko letijo galebi, ki gnezdijo ob belih kamnitih dimnikih in na okenskih policah. V zraku se meša vonj po slanem morju, ribjem drobovju in "cornish pasties", tipičnih zavitkih, ponjenih z vsem - od krompirja do tune.
Na zidovih nizkih hišk, okrašenih z ribiškimi mrežami in bojami, visijo izveski kot "Pri črnem gusarju" ali pa vam ploščica da vedeti, da pub stoji tamm že od leta 1530. Nekje pod streho na vas stremi lesena morska deklica - ostanek ene od oplenjenih ladij. Maloštevilne trgovinice so dobro založene - z ribiškimi pripomočki in starinami. Najprestižnejši butik v vasi? Tisti, ki prodaja trendovske gumijaste škorenjce.
V spodnji galeriji nekaj podob Polperra in okoliške viharniške obale Cornwalla.
Komentarji so trenutno privzeto izklopljeni. V nastavitvah si jih lahko omogočite. Za prikaz možnosti nastavitev kliknite na ikono vašega profila v zgornjem desnem kotu zaslona.
Prikaži komentarje