Predlogi
Ni najdenih zadetkov.
Rezultati iskanja
Rezultati iskanja
Rezultati iskanja
Rezultati iskanja
Rezultati iskanja
Rezultati iskanja
Rezultati iskanja
Rezultati iskanja
Ni najdenih zadetkov.
Rezultati iskanja
Rezultati iskanja
Rezultati iskanja
Rezultati iskanja
V Sloveniji, kjer je pod pragom revščine lani živelo 290 tisoč ljudi, narašča število revnih zaposlenih in prekarnih delavcev. Po nekaterih podatkih je atipičnih oblik dela v Sloveniji že več kot 40 %. Prekarci so delavci brez dopusta, bolniške, porodniške, so vedno na razpolago, po zmeraj nižjih cenah, so pa tudi bolj poslušljivi in prilagodljivi. Najdemo jih že v vseh gospodarskih panogah, tudi v javnem sektorju, v nevladnih organizacijah. Ne gre toliko za to, na katerem področju ali gospodarski panogi nekdo dela ali ustvarja, prav tako ne za to, kakšna je pravna oblika pogodbe o zaposlitvi (avtorska pogodba, podjemna pogodba, študentsko delo, samostojni podjetnik ipd.). Bolj pomembno je, da gre za tvegano obliko zaposlitve in negotovo. Dr. Vesna Leskošek, Fakulteta za socialno delo Univerze v Ljubljani.
V Sloveniji, kjer je pod pragom revščine lani živelo 290 tisoč ljudi, narašča število revnih zaposlenih in prekarnih delavcev. Po nekaterih podatkih je atipičnih oblik dela v Sloveniji že več kot 40 %. Prekarci so delavci brez dopusta, bolniške, porodniške, so vedno na razpolago, po zmeraj nižjih cenah, so pa tudi bolj poslušljivi in prilagodljivi. Najdemo jih že v vseh gospodarskih panogah, tudi v javnem sektorju, v nevladnih organizacijah. Ne gre toliko za to, na katerem področju ali gospodarski panogi nekdo dela ali ustvarja, prav tako ne za to, kakšna je pravna oblika pogodbe o zaposlitvi (avtorska pogodba, podjemna pogodba, študentsko delo, samostojni podjetnik ipd.). Bolj pomembno je, da gre za tvegano obliko zaposlitve in nestabilno življenje. Dr. Vesna Leskošek, Fakulteta za socialno delo Univerze v Ljubljani:
“Prekarne zaposlitve so tiste, ki pomenijo določeno tveganje in ki ne omogočajo stabilnosti naših življenjskih potekov. Se pravi, prekarni delavci so tisti, ki ne morejo načrtovati svoje prihodnosti, dobiti kredite v bankah, ki imajo tako obliko dela, ki jo lahko zelo hitro izgubijo, da so v vmesnem času odvisni od svojih staršev, prihrankov ali socialnih mrež. Gre torej za tiste oblike dela, ki pomenijo tveganja in ne omogočajo stabilnosti.”
Na ministrstvu za delo, družino, socialne zadeve in enake možnosti so naredili nekaj korakov v smeri “vsako delo nekaj šteje” in izenačevanja pravic (le nekaterih socialnih, nič pa na področju delavskih pravic in varnosti so mnenja nekateri). Včasih kakšen korak v praksi ne zaživi, priznava tudi generalni sekretar na ministrstvu Peter Pogačar, ko govori o institutu ekonomsko odvisnega podjetnika.
Prekarni delavci se torej še vedno spopadajo z veliko problemi. Ne dovolijo si zboleti ali pa delajo bolni, saj ne prejemajo bolniškega nadomestila za prvi mesec odsotnosti z dela, delajo veliko, za vedno manj denarja. Samostojni podjetnik Marko Funkl, Gibanje za dostojno delo in socialno državo.
Naslednja težava je neorganizaranost, individualiziranost tveganja in razdrobljenost prekarnih delavcev, ki nimajo svojega zastopnika, svojega sindikata.
PROJEKTARIZACIJA OZ. PREKARNOST V JAVNEM SEKTORJU IN NEVLADNIH ORGANIZACIJAH
Zaskrbljujoče je tudi, da se prekarnost seli na vsa področja, celo v delovanje same države, države blaginje. Dr. Barbara Samaluk z Univerze Greenwich opozarja, da postaja zaradi varčevanja javni sektor, v katerega sodi tudi socialno varstvo, podhranjen, čeprav so potrebe vedno večje. Prekarni delavci namreč, ko prenehajo z eno zapsolitvijo in čakajo na kakšen drug projekt, velikokrat pristanejo v sistemu socialnega varstva. Tudi v nevladnih organizacijah, ki delajo z najbolj šibkimi skupinami prebivalstva, je veliko prekarnih delavcev. Zaposlitve teh delavcev so odvisne od projektov in uspešnosti pri kandidiranju za sredstva na različnih razpisih. Podobno tudi Slovenija kandidira na evropskih razpisih in je zmeraj bolj odvisna od evropskih skrukturnih skladov, ki pa po besedah Samalukove ne prinašajo le sredstev, temveč tudi pogoje in tihe vplive na to, kako deluje država.
PREKARNOST SE DRŽAVI NE IZPLAČA
A če se vrnemo k prekarnosti: prekarne oblike dela grejo na roke trgu, kapitalu, po eni strani tudi državi, a če gledamo dolgoročno, ugotovimo, da bodo posledice za državo hude. Prekarni delavci so zaradi svojega načina življenja izpostavljeni zdravstvenim tveganjem, težje se odločajo za družino, so slabi potrošniki – slej ko prej bo torej prišlo bo pritiska na zdravstveno blagajno in socialne transferje, ko ti ljudje ne bodo delali oz. jim njihove pokojnine ne bodo zagotavljale preživetja. Težav se zavedajo tudi na ministrstvu za delo, a po mnenju generalnega sekretarja Petra Pogačarja še nismo zamudili trenutka, da bi prekarnost lahko uspešno zajezili ali pa vsaj usmerili v pravo smer.
»Prva kratkoročna sprememba, ki jo pripravljamo na ministrstvu za delo, je povečanje pristojnosti inšpektorata za delo. Inšpektor za delo bo imel po novem možnost neposredno odrediti delodajalcu, da delavcu ponudi pogodbo o zaposlitvi, in delavec jo bo dolžan sprejeti. Druga stvar pa je, da se delodajalci, sicer ne vsi, obnašajo stroškovno racionalno. Dokler bo za delodajalca delo s. p.-ja, po avtorskih pogodbah cenejše kot pa delo zaposlenega na pogodbi o zaposlitvi, bodo to delali. S temi vzroki se moramo spopasti. Prav tako bomo morali skupaj s civilno družbo nekaj narediti tudi na ozaveščenosti posameznikov, ki delajo v prekarnih oblikah dela, in ozaveščenosti delodajalcev, zakaj je pomembno, da ima stabilne zaposlitve.«
Dr. Barbara Rajgelj s Fakultete za družbene vede je prepričana, da so načrti ministrstva za delo sicer dobrodošli, a vsekakor niso dovolj.
Tako dr. Rajgelj kot mag. Martina Trbanc z Inštituta RS za socialno varstvo sta mnenja, da bi morali rešitev iskati v najbrž celo revolucionarnem razmišljanju o tem, da bi področji socialnega varstva in zaposlitve razdvojili. Mag. Martina Trbanc:
Ali bi bilo to mogoče in bi bil za to sploh politični interes, pa je vprašanje za kakšen drug Studio ob 17h.
4552 epizod
Vsakodnevna pogovorna radijska oddaja o aktualnih temah je zasnovana po načelu okrogle mize in edina tovrstna v slovenskem radiofonskem prostoru.
V Sloveniji, kjer je pod pragom revščine lani živelo 290 tisoč ljudi, narašča število revnih zaposlenih in prekarnih delavcev. Po nekaterih podatkih je atipičnih oblik dela v Sloveniji že več kot 40 %. Prekarci so delavci brez dopusta, bolniške, porodniške, so vedno na razpolago, po zmeraj nižjih cenah, so pa tudi bolj poslušljivi in prilagodljivi. Najdemo jih že v vseh gospodarskih panogah, tudi v javnem sektorju, v nevladnih organizacijah. Ne gre toliko za to, na katerem področju ali gospodarski panogi nekdo dela ali ustvarja, prav tako ne za to, kakšna je pravna oblika pogodbe o zaposlitvi (avtorska pogodba, podjemna pogodba, študentsko delo, samostojni podjetnik ipd.). Bolj pomembno je, da gre za tvegano obliko zaposlitve in negotovo. Dr. Vesna Leskošek, Fakulteta za socialno delo Univerze v Ljubljani.
V Sloveniji, kjer je pod pragom revščine lani živelo 290 tisoč ljudi, narašča število revnih zaposlenih in prekarnih delavcev. Po nekaterih podatkih je atipičnih oblik dela v Sloveniji že več kot 40 %. Prekarci so delavci brez dopusta, bolniške, porodniške, so vedno na razpolago, po zmeraj nižjih cenah, so pa tudi bolj poslušljivi in prilagodljivi. Najdemo jih že v vseh gospodarskih panogah, tudi v javnem sektorju, v nevladnih organizacijah. Ne gre toliko za to, na katerem področju ali gospodarski panogi nekdo dela ali ustvarja, prav tako ne za to, kakšna je pravna oblika pogodbe o zaposlitvi (avtorska pogodba, podjemna pogodba, študentsko delo, samostojni podjetnik ipd.). Bolj pomembno je, da gre za tvegano obliko zaposlitve in nestabilno življenje. Dr. Vesna Leskošek, Fakulteta za socialno delo Univerze v Ljubljani:
“Prekarne zaposlitve so tiste, ki pomenijo določeno tveganje in ki ne omogočajo stabilnosti naših življenjskih potekov. Se pravi, prekarni delavci so tisti, ki ne morejo načrtovati svoje prihodnosti, dobiti kredite v bankah, ki imajo tako obliko dela, ki jo lahko zelo hitro izgubijo, da so v vmesnem času odvisni od svojih staršev, prihrankov ali socialnih mrež. Gre torej za tiste oblike dela, ki pomenijo tveganja in ne omogočajo stabilnosti.”
Na ministrstvu za delo, družino, socialne zadeve in enake možnosti so naredili nekaj korakov v smeri “vsako delo nekaj šteje” in izenačevanja pravic (le nekaterih socialnih, nič pa na področju delavskih pravic in varnosti so mnenja nekateri). Včasih kakšen korak v praksi ne zaživi, priznava tudi generalni sekretar na ministrstvu Peter Pogačar, ko govori o institutu ekonomsko odvisnega podjetnika.
Prekarni delavci se torej še vedno spopadajo z veliko problemi. Ne dovolijo si zboleti ali pa delajo bolni, saj ne prejemajo bolniškega nadomestila za prvi mesec odsotnosti z dela, delajo veliko, za vedno manj denarja. Samostojni podjetnik Marko Funkl, Gibanje za dostojno delo in socialno državo.
Naslednja težava je neorganizaranost, individualiziranost tveganja in razdrobljenost prekarnih delavcev, ki nimajo svojega zastopnika, svojega sindikata.
PROJEKTARIZACIJA OZ. PREKARNOST V JAVNEM SEKTORJU IN NEVLADNIH ORGANIZACIJAH
Zaskrbljujoče je tudi, da se prekarnost seli na vsa področja, celo v delovanje same države, države blaginje. Dr. Barbara Samaluk z Univerze Greenwich opozarja, da postaja zaradi varčevanja javni sektor, v katerega sodi tudi socialno varstvo, podhranjen, čeprav so potrebe vedno večje. Prekarni delavci namreč, ko prenehajo z eno zapsolitvijo in čakajo na kakšen drug projekt, velikokrat pristanejo v sistemu socialnega varstva. Tudi v nevladnih organizacijah, ki delajo z najbolj šibkimi skupinami prebivalstva, je veliko prekarnih delavcev. Zaposlitve teh delavcev so odvisne od projektov in uspešnosti pri kandidiranju za sredstva na različnih razpisih. Podobno tudi Slovenija kandidira na evropskih razpisih in je zmeraj bolj odvisna od evropskih skrukturnih skladov, ki pa po besedah Samalukove ne prinašajo le sredstev, temveč tudi pogoje in tihe vplive na to, kako deluje država.
PREKARNOST SE DRŽAVI NE IZPLAČA
A če se vrnemo k prekarnosti: prekarne oblike dela grejo na roke trgu, kapitalu, po eni strani tudi državi, a če gledamo dolgoročno, ugotovimo, da bodo posledice za državo hude. Prekarni delavci so zaradi svojega načina življenja izpostavljeni zdravstvenim tveganjem, težje se odločajo za družino, so slabi potrošniki – slej ko prej bo torej prišlo bo pritiska na zdravstveno blagajno in socialne transferje, ko ti ljudje ne bodo delali oz. jim njihove pokojnine ne bodo zagotavljale preživetja. Težav se zavedajo tudi na ministrstvu za delo, a po mnenju generalnega sekretarja Petra Pogačarja še nismo zamudili trenutka, da bi prekarnost lahko uspešno zajezili ali pa vsaj usmerili v pravo smer.
»Prva kratkoročna sprememba, ki jo pripravljamo na ministrstvu za delo, je povečanje pristojnosti inšpektorata za delo. Inšpektor za delo bo imel po novem možnost neposredno odrediti delodajalcu, da delavcu ponudi pogodbo o zaposlitvi, in delavec jo bo dolžan sprejeti. Druga stvar pa je, da se delodajalci, sicer ne vsi, obnašajo stroškovno racionalno. Dokler bo za delodajalca delo s. p.-ja, po avtorskih pogodbah cenejše kot pa delo zaposlenega na pogodbi o zaposlitvi, bodo to delali. S temi vzroki se moramo spopasti. Prav tako bomo morali skupaj s civilno družbo nekaj narediti tudi na ozaveščenosti posameznikov, ki delajo v prekarnih oblikah dela, in ozaveščenosti delodajalcev, zakaj je pomembno, da ima stabilne zaposlitve.«
Dr. Barbara Rajgelj s Fakultete za družbene vede je prepričana, da so načrti ministrstva za delo sicer dobrodošli, a vsekakor niso dovolj.
Tako dr. Rajgelj kot mag. Martina Trbanc z Inštituta RS za socialno varstvo sta mnenja, da bi morali rešitev iskati v najbrž celo revolucionarnem razmišljanju o tem, da bi področji socialnega varstva in zaposlitve razdvojili. Mag. Martina Trbanc:
Ali bi bilo to mogoče in bi bil za to sploh politični interes, pa je vprašanje za kakšen drug Studio ob 17h.
Protipehotne mine in druga neeksplodirana ubojna sredstva še vedno predstavljajo veliko grožnjo po vsem svetu. Najnovejši konflikti grožnjo varnosti posameznika in širše družbe le še povečujejo, zato ima mednarodna skupnost veliko odgovornost, da stori več za uresničitev prepovedi min in odpravo njihovih posledic. Koliko lahko k pokonfliktni obnovi prispeva Slovenija in sklad za razminiranje ITF, ki uspešno deluje že 18 let? Več v Studiu ob 17h na Prvem – z voditeljico Sandro Brankovič.
Skrivanje premoženja v davčnih oazah, ki omogočajo popolno zaščito zasebnosti in anonimnost, je tudi del slovenske realnosti. Razkritje tako imenovanih panamskih papirjev, ki pričajo o ustanavljanju družb v Panami in na Angvili z namenom izogibanja davčnim organom, je rezultat sodelovanja in dela preiskovalnih novinarjev, vključenih v mednarodni konzorcij, ki so pred letom in pol obelodanili tudi početje Luksemburga. Kaj si lahko obetamo od zgodb iz panamskih papirjev? Bomo kdaj strli problem davčnih oaz? Kaj proti izogibanju davkom počnejo naši organi? Pa tudi, v katero smer se razvija preiskovalno novinarstvo. O tem z gosti v Studiu ob 17-ih. Voditeljica Maja Derčar.
Ker je ravno zdaj čas selitve žab in drugih dvoživk, naokrog spet hlačajo tudi medvedje, srnjad in druga divjad pa je tako ali tako kar naprej na cesti, se bomo v petkovem Studiu ob 17-tih spraševali, kaj – poleg dozdajšnjih ukrepov, torej ureditev prehodov, podhodov, nadhodov, postavitve varovalnih ograj ter fizičnega prenašanja živali čez prometnice – še lahko storimo za zmanjšanje njihove ogroženosti, saj jih ob vsaki selitvi veliko konča pod kolesi … Z voditeljem Markom Škrljem. Ob 17-ih na Prvem programu.
Vsakodnevna pogovorna radijska oddaja o aktualnih temah je zasnovana po načelu okrogle mize in edina tovrstna v slovenskem radiofonskem prostoru.
Kaj pooseblja Donald Trump, da ga Američani tako množično podpirajo? Zakaj smo se Slovenci nedavno tako množično poistovetili s Petrom Prevcem? Katere prijeme uporabljajo ideologi islamske države, da mlade ljudi prepričajo v ekstremizem? Res je, da težko primerjamo Prevca , Trumpa in idejne vodje islamske države, pa vendar je v vseh primerih na delu psihologija množic, ki se je posamezniki ne zavedamo. Sodobnost sicer prinaša povsem novo formiranje množic. Telefoni, mediji in internet so omogočili povezovanje veliko večjega števila ljudi v zelo kratkem času. Informacije se širijo z izjemno hitrostjo in živimo v času socialnih omrežij, ki jih do nedavnega nismo poznali. Kljub temu nas begajo fenomeni množic, ki slepo sledijo nerazumnim idejam. Ali je uspeh Donalda Trumpa v tem, da je ameriško politiko spremenil v resničnostni šov, sam pa predstavlja sanjsko življenje? Ali je iskanje smisla tisto, kar pripadnike islamskih skrajnežev – paradoksalno – peha v smrt? Katere so tiste sile v ljudeh, ki iz posameznikov ustvarjajo homogene množice? To je le nekaj vprašanj na katera bomo poskušali odgovoriti v Studiu Ob 17h. Naši sogovorniki bodo dr. Bogomil Ferfila iz Fakultete za družbene vede, Aljoša Bagola iz skupine Pristop, psiholog Iztok Žilavec in novinar ter raziskovalec sodobnih medijev Lenart J. Kučič. Oddajo pripravlja Martina Černe.
V ozadju aktualnega dogajanja, ki priteguje našo pozornost in čustva, med Evropsko komisijo in administracijo Združenih držav Amerike že slaba tri leta potekajo pogajanja o prosti trgovini in pospešitvi naložb. Sporazum naj bi bil podpisan do konca mandata ameriškega predsednika Baracka Obame, vsebuje pa ne samo znižanje velike večine carin, ampak celo vrsto odprave necarinskih omejitev. A pojavlja se strah, da se bo Evropa preveč odprla poceni ameriškim prehrambnim proizvodom in kemikalijam, strah pred vnosom nepoznanih gensko spremenjenih organizmov, strah pred izgubo delovnih mest na obeh straneh Atlantika in pred tem, da bodo korporacije zlahka tožile države. Nas je v resnici strah Združenih držav? O podlagi za pogajanja, strahu, mitih in koristih, povezanih s sporazumom, bomo govorili v Studiu ob 17-ih z voditeljico Majo Derčar.
Vsakodnevna pogovorna radijska oddaja o aktualnih temah je zasnovana po načelu okrogle mize in edina tovrstna v slovenskem radiofonskem prostoru.
Vlada je vendarle končala agonijo Rudnika živega srebra Idrija v likvidaciji, ki je bil leto in pol prepuščen financiranju le iz sredstev od prodaje svojega lastnega premoženja. Rudnik je dobil del nujno potrebnih sredstev za vzdrževanje nezalitega dela jame, izvajanje monitoringa in plače zaposlenih. Zakaj je črpanje vode iz rovov pod Idrijo takó pomembno, kako je mogoče, da je za to po novem odgovorno ministrstvo za kulturo, in kakšni izzivi še čakajo državo v zvezi z reševanjem problematike idrijskega rudnika, boste izvedeli v današnjem Studiu ob 17-ih z voditeljico Nino Brus.
Po napadu v evropski prestolnici se postavlja vrsta vprašanj – tudi o prihodnosti Unije, varnosti ter o tem, v katero smer se bo v novih razmerah spreminjala Evropa. O tem se bomo v Studiu ob 17h pogovarjali s predsednikom vlade Mirom Cerarjem. Načeli bomo seveda tudi druge aktualne teme – od arbitraže s Hrvaško do varčevalne politike vlade. Pogovor bo vodila Tanja Starič.
Nekaj pred osmo uro zjutraj sta na bruseljskem letališču Zaventem odjeknili dve eksploziji. O eksploziji poročajo tudi z bruseljske podzemne železnice. Tiskovne agencije za enkrat poročajo o skupno najmanj 27 žrtvah, a gre za neuradne podatke. Preiskovalci so na letališču v treh samomorilskih jopičih našli še večje količine neeksplodiranega razstreliva. Reuters, ki se sklicuje na belgijsko tiskovno agencijo poroča, da naj bi bilo pred eksplozijo slišati tudi več strelov in vpitje v arabščini. Napadi na podzemni železnici so se zgodili v bližini institucij Evropske unije. Zaradi dogodkov so v Belgiji razglasili najvišjo stopno teroristične ogroženosti. Zunanje ministrstvo Republike Slovenije je za enkrat prejelo informacijo, da je bil v eksplozijah poškodovan en slovenski državljan, do nadaljnjega tudi odsvetujejo vsa potovanja v Bruselj. Poglobljeno o današnjih dogodkih v Studiu ob 17h.
Vsakodnevna pogovorna radijska oddaja o aktualnih temah je zasnovana po načelu okrogle mize in edina tovrstna v slovenskem radiofonskem prostoru.
Evropska unija in Turčija poskušata doseči zahtevni dogovor o zajezitvi pretoka beguncev, na katerega letijo kritike o trgovanju s človeškimi življenji. Ob tem se Grčija spreminja v begunsko taborišče Evrope, zaprtje balkanske poti pa je povzročilo humanitarno katastrofo na makedonsko-grški meji. Kaj se dogaja z evropskimi vrednotami in zaščito človekovih pravic? Ali je globoko razdeljena Unija zmožna najti učinkovito in humano rešitev begunske krize v Studiu ob 17-ih s Sandro Brankovič.
3 tisoč ljudskih poslancev v veliki palači narodov v Pekingu je končalo letošnje zasedanja kitajske skupščine s sprejetjem novega petletnega načrta, ki predvideva povprečno 6,5-odstotno gospodarsko rast, in zatrjevanjem, da je druga gospodarska sila sveta v ¬zanesljivih rokah. Optimizem naj bi bil upravičen. Kitajska je sicer v težavah, ne pa tudi v krizi. Kaj pa politična strategija? Kitajska, ki jo Združene države Amerike in azijske sosede obtožujejo neupravičenih ozemeljskih apetitov v Južnokitajskem morju, nasprotno obtožuje ZDA, da kopičijo orožje v regiji. V Studiu ob 17ih z Rajko Pervanje.
Izkoriščanje delavcev z elementi suženjstva – govorimo o trgovini z ljudmi, sužnjelastniških odnosih, delu na črno – vse to se dogaja tudi pri nas, kjer naj bi veljala načela socialne države in enakopravnosti. Kako je mogoče, da je v Loški dolini, kjer smo priče eni od najnovejših nepravilnosti, trajalo kar 15 let, preden so pristojni začeli ukrepati? Kdo je zatajil, nadzorni organi, lokalna skupnost ali kdo tretji? Kje so bili tako dolgo sindikati in kaj, če sploh kaj, bi lahko naredili delavci?
Po grožnjah z ugrabitvami otrok v trgovinskih centrih pred nekaj leti zadnje čase odmevajo primeri pogrešanih mladostnikov. Policija je sicer zanikala možnosti, da bi šlo pri mariborskih najstnikih za trgovino s človeškimi organi, a ti dogodki odpirajo številna vprašanja. Zakaj mladi izginjajo, se to dogaja bolj pogosto kot v preteklosti? So žrtve kaznivih dejanj, drog, gre za nesreče, mogoče celo samomore? Kako v teh primerih deluje policija, ki ji starši in nevladne organizacije pogosto očitajo počasnost in prezahtevne postopke? Kaj je ključno za uspešno preiskavo, kaj ob vsem tem prestajajo starši? Odgovore bomo iskali v Studiu ob 17h z voditeljico Špelo Šebenik.
Preprost »dober večer« je v hipu porušil stoletne ograde, postavljene okrog papeške službe. Vodenje rimskokatoliške cerkve je prevzel človek z drugačno vizijo cerkve. Kaj je Frančišek uspel premakniti za zidovi Vatikana in česa ne? Kakšen je njegov vpliv na svetovno politiko? Kaj še lahko pričakujemo od papeža Frančiška, o tem v tokratnem Studiu ob 17ih z voditeljem Boštjanom Debevcem.
Ljubljana je tudi uradno za eno leto postala Zelena prestolnica Evrope. Naziv ji je pred dvema letoma v Köbenhavnu na Danskem dodelila Evropska komisija za dosežke na področju trajnostnega razvoja in projekte, za katere smo jih prepričali, da jih bomo do leta 2025 uspešno opravili. O poti Ljubljane do tega naziva in kaj še čaka našo prestolnico, da bo upravičila to priznanje, se bomo pogovarjali v današnjem Studiu ob 17-ih. Voditelj bo Marjan Vešligaj.
Po Planiki in Peku, ki sta končala v stečaju, je vse bolj negotova tudi prihodnost žirovske Alpine. Vodstvo, ki je s svetovalno družbo pripravilo program prestrukturiranja, meni, da je ta zaradi zmanjševanja stroškov nujen. Predlagani ukrepi – tudi odpuščanje in selitev proizvodnje – so nesprejemljivi za delavce, žirovsko občino in poznavalce obutvene industrije. V reševanje družbe se je vključila tudi država. Kateri so vzroki za težave Alpine, kakšne so možnosti za ohranitev družbe s skoraj 70-letno tradicijo in prepoznavno blagovno znamko, kakšno vizijo prihodnosti ima DUTB in kdo je za prihodnost Alpine najbolj odgovoren?
Davčne spremembe so pred vrati in za davčno prestrukturiranje naj bi namenili do 90 milijonov evrov. S tem naj bi znižali stroške dela visoko izobraženih, ki tako ne bi bili več višji kot v konkurenčnih državah, medtem ko je dobiček podjetij med najnižje obdavčenimi. Bodo to dosegli s splošno spremembo dohodninske lestvice, ugodnejšo davčno obravnavo trinajste plače in božičnic? In na drugi strani – ali izpad proračunskih prihodkov nadomestiti s povečanjem obdavčitve dobička? Kakšna naj bo mala davčna reforma, da bodo zadovoljni v večjih in manjših podjetjih, pa tudi sindikati?
Dvajseto stoletje je bilo stoletje emancipacije žensk, ki so si v boju za enakopravnost zagotovile številne pravice. Izjemne spremembe so se zgodile na področju spolnosti in starševstva – materinstvo je postalo izbira in ne usoda. Svobodno odločanje o rojstvu otrok je ustavna svoboščina, zapisana v 55-em členu ustave Republike Slovenije. Število splavov se pri nas sicer vsako leto zmanjšuje; slovenske mladostnice celo opravijo najmanj splavov v Evropi. Kljub temu se krepi nasprotovanje pravici do umetne prekinitve nosečnosti. Kako razumeti te pozive? Kakšne so izkušnje iz držav, v katerih je splav prepovedan? Je žensko telo znova polje boja za enakopravnost?
Neveljaven email naslov