Predlogi
Ni najdenih zadetkov.
Rezultati iskanja
Rezultati iskanja
Rezultati iskanja
Rezultati iskanja
Rezultati iskanja
Rezultati iskanja
Rezultati iskanja
Rezultati iskanja
Ni najdenih zadetkov.
Rezultati iskanja
Rezultati iskanja
Rezultati iskanja
Rezultati iskanja
Ko jemo, hranimo dva organizma – nas in črevesne bakterije
O črevesni mikrobioti bo tekla beseda v tokratni rubriki Veste, kaj jeste?. O njej smo v naši rubriki pred časom že govorili, zlasti o povezavi možganov in mikrobiote, danes pa dodajamo še nekaj zanimivih dognanj znanosti glede pomembnosti ohranjanja zdrave mikrobiote. Enotne definicije o tem, kaj je zdrava mikrobiota, sicer še ni, se pa raziskovalci strinjajo, da moramo imeti zelo veliko bakterij, biti morajo zelo raznovrstne in med njimi morajo biti določene vrste, ki so za nas koristne. Ko govorimo o vplivu hrane na mikrobioto, pa je prav, da se zavedamo, da hranimo pravzaprav dva organizma, poudarja biologinja, prof. dr. Maja Rupnik iz Nacionalnega laboratorija za zdravje, okolje in hrano ter redna profesorica na medicinski fakulteti v Mariboru. Prvi organizem smo mi, drugi so naše bakterije. Vabljeni k poslušanju!
Največ škode naši mikrobioti povzroči predelana hrana, opozarja dr. Maja Rupnik:
“Razlog je v tem, da predelana hrana vsebuje veliko umetnih snovi, kot so umetna sladila, emulgatorji in za vsakega od teh je bilo v živalskih poskusih ugotovljeno, da škodujejo črevesni mikrobioti.”
Zakaj nekomu tako dišijo slaščice, drugemu meso, tretjemu zelenjava? V naši mikrobioti je najti tudi del razlage za to, kakšna hrana nam v določenem trenutku godi:
“Tako pri nekaterih živalih pa tudi pri ljudeh je že bilo ugotovljeno, da lahko naše črevesne bakterije pošiljajo signale v možgane z zahtevo po določenem tipu hrane, ki jo imajo one najraje, in tako poskrbijo za svoje preživetje. Ni pa nujno, da signali vedno prihajajo od tistih, za nas koristnih bakterij, in zato ni nujno, da je te signale treba v celoti ubogati.”
So ljudje, ki imajo porušeno mikrobioto zaradi kroničnih bolezni, dolgotrajnega uživanja antibiotikov ipd. Na vprašanje, ali si je mogoče pomagati s probiotiki, ki so na voljo v lekarnah, dr. Maja Rupnik takole odgovarja:
“Probiotiki gotovo lahko pomagajo pri vzpostavljanju vnovičnega ravnovesja v črevesni mikrobioti. Študije kažejo, da so to lahko probiotiki, ki vsebujejo samo eno ali dve bakteriji, čeprav bi logično pričakovali, da so še boljši tisti, ki vsebujejo zelo veliko raznovrstnih bakterij. Zdi se mi pomembno poudariti dejstvo, da tudi probiotiki niso bonbončki in da nenehno jemanje probiotikov verjetno ni najkoristnejše. Tako namreč dobivamo v naše telo veliko število mikroorganizmov, ki so nam po svoje tuji. Zato je bolje probiotike uporabljati v primeru, ko gre za redke enkratne dogodke, ko smo iz nekega razloga porušili svojo mikrobioto – zaradi stresa, potovanja, diete, antibiotikov … Pozneje pa je najbolje mikrobioto vzdrževati v raznovrstnosti in pestrosti tako, da ji ponudimo čim bolj raznovrstno prehrano in s tem spodbujamo rast čim večjega števila mikroorganizmov.”
Ko jemo, hranimo dva organizma – nas in črevesne bakterije
O črevesni mikrobioti bo tekla beseda v tokratni rubriki Veste, kaj jeste?. O njej smo v naši rubriki pred časom že govorili, zlasti o povezavi možganov in mikrobiote, danes pa dodajamo še nekaj zanimivih dognanj znanosti glede pomembnosti ohranjanja zdrave mikrobiote. Enotne definicije o tem, kaj je zdrava mikrobiota, sicer še ni, se pa raziskovalci strinjajo, da moramo imeti zelo veliko bakterij, biti morajo zelo raznovrstne in med njimi morajo biti določene vrste, ki so za nas koristne. Ko govorimo o vplivu hrane na mikrobioto, pa je prav, da se zavedamo, da hranimo pravzaprav dva organizma, poudarja biologinja, prof. dr. Maja Rupnik iz Nacionalnega laboratorija za zdravje, okolje in hrano ter redna profesorica na medicinski fakulteti v Mariboru. Prvi organizem smo mi, drugi so naše bakterije. Vabljeni k poslušanju!
Največ škode naši mikrobioti povzroči predelana hrana, opozarja dr. Maja Rupnik:
“Razlog je v tem, da predelana hrana vsebuje veliko umetnih snovi, kot so umetna sladila, emulgatorji in za vsakega od teh je bilo v živalskih poskusih ugotovljeno, da škodujejo črevesni mikrobioti.”
Zakaj nekomu tako dišijo slaščice, drugemu meso, tretjemu zelenjava? V naši mikrobioti je najti tudi del razlage za to, kakšna hrana nam v določenem trenutku godi:
“Tako pri nekaterih živalih pa tudi pri ljudeh je že bilo ugotovljeno, da lahko naše črevesne bakterije pošiljajo signale v možgane z zahtevo po določenem tipu hrane, ki jo imajo one najraje, in tako poskrbijo za svoje preživetje. Ni pa nujno, da signali vedno prihajajo od tistih, za nas koristnih bakterij, in zato ni nujno, da je te signale treba v celoti ubogati.”
So ljudje, ki imajo porušeno mikrobioto zaradi kroničnih bolezni, dolgotrajnega uživanja antibiotikov ipd. Na vprašanje, ali si je mogoče pomagati s probiotiki, ki so na voljo v lekarnah, dr. Maja Rupnik takole odgovarja:
“Probiotiki gotovo lahko pomagajo pri vzpostavljanju vnovičnega ravnovesja v črevesni mikrobioti. Študije kažejo, da so to lahko probiotiki, ki vsebujejo samo eno ali dve bakteriji, čeprav bi logično pričakovali, da so še boljši tisti, ki vsebujejo zelo veliko raznovrstnih bakterij. Zdi se mi pomembno poudariti dejstvo, da tudi probiotiki niso bonbončki in da nenehno jemanje probiotikov verjetno ni najkoristnejše. Tako namreč dobivamo v naše telo veliko število mikroorganizmov, ki so nam po svoje tuji. Zato je bolje probiotike uporabljati v primeru, ko gre za redke enkratne dogodke, ko smo iz nekega razloga porušili svojo mikrobioto – zaradi stresa, potovanja, diete, antibiotikov … Pozneje pa je najbolje mikrobioto vzdrževati v raznovrstnosti in pestrosti tako, da ji ponudimo čim bolj raznovrstno prehrano in s tem spodbujamo rast čim večjega števila mikroorganizmov.”
V njej obravnavamo hranila in živila, ki se pojavljajo na tržišču.
Izboljševanje sestave živil je izraz, ki se sliši nekoliko zagonetno in nekaj, s čimer bi se bržkone morala ukvarjati prehranska industrija. A tudi v domači kuhinji lahko pripravimo jedi z bolj ugodno prehransko sestavo. To preprosto pomeni, da pri pripravi jedi dodamo manj škodljivih maščob, sladkorja ali soli. Ker se bližajo prazniki in bodo mize obložene z dobrotami, smo kot primer vzeli piškote. Prehranska strokovnjakinja Anja Zupan je raziskovala, ali se všečnost piškotov spremeni, če jim odvzamemo ali sladkor ali maslo, in ali to pomeni, da recepte za peko sladic lahko beremo tudi z zadržkom in kritično distanco. Dodajamo tudi nasvete za modro kupovanje piškotov in sladic.
Repo lahko uživamo surovo, kuhano, še posebej pogosto pa v poznojesenskem in zimskem času na krožnikih kraljuje kisla repa. Njeno odličnost gre iskati v nizki kalorični vrednosti, visoki vsebnosti antioksidantov ter vitaminov in mineralov, s termično obdelavo pa, po besedah prof. dr. Janeza Hribarja z Biotehniške fakultete v Ljubljani, hranilne vrednosti skoraj ne izgubi. O tem, kaj repa vsebuje, od kod njen ostrejši, celo rahlo pekoč okus in tudi, kako jo hraniti, o vsem tem prisluhnite v tokratni rubriki »Veste, kaj jeste?«.
V njej obravnavamo hranila in živila, ki se pojavljajo na tržišču.
V njej obravnavamo hranila in živila, ki se pojavljajo na tržišču.
Če se resneje ukvarjate s športom, morate svoji prehrani dodati predvsem več soli, ter poskbeti za dovolj energije
V njej obravnavamo hranila in živila, ki se pojavljajo na tržišču.
V njej obravnavamo hranila in živila, ki se pojavljajo na tržišču.
Kako se uspešno postarati? Del odgovora je tudi ustrezna prehrana. Poleg prekomerne telesne mase je pri starejših izziv tudi izgubljanje mišične in kostne mase ter večja verjetnost za hranilno in energijsko podhranjenost. S staranjem se zmanjšujejo funkcije prebavnega sistema, pogosteje se pojavljajo različne kronične bolezni, prav tako ima velik vpliv ekonomski status, saj lahko nizki dohodki onemogočajo sestavo hranilno ustrezne prehrane. Priporočena prehrana in zadostna telesna dejavnost sta zato še kako pomembni.
V njej obravnavamo hranila in živila, ki se pojavljajo na tržišču.
V njej obravnavamo hranila in živila, ki se pojavljajo na tržišču.
V njej obravnavamo hranila in živila, ki se pojavljajo na tržišču.
V njej obravnavamo hranila in živila, ki se pojavljajo na tržišču.
Ogljikovi hidrati. Kako jih ob poplavi nasprotujočih si informacij pravzaprav razumeti? Zmeda, kot pravi Nina Zupanič z Inštituta za nutricionistiko, izhaja iz dejstva, da so OH makrohranilo, za katerega zdravstvene organizacije niso priporočile minimalnega dnevnega vnosa. Poleg tega nas različni, pogosto tudi samooklicani prehranski svetovalci, prek nekaterih komercialnih medijev in družbenih omrežij zavajajo z idejami o tem, da je treba jesti čim manj OH ker redijo in ker so nezdravi. Odgovor pa nikakor ni enoznačen, OH se med seboj namreč zelo razlikujejo. Enačiti sladkor in rafinirano belo moko z vlakninami pač ne gre.
Vitaminske tablete, minerali, probiotiki, pripravki za hujšanje, beljakovinski napitki za športnike, omega-3 maščobne kisline, alge, čebelji pridelki … Vse to sodi med prehranska dopolnila, katerih uporaba tudi pri nas že nekaj časa vztrajno narašča. Večina ljudi te snovi zaznava kot neškodljive in varne ter jih uživa nekritično, a v res široki ponudbi so tudi nekatere, ki lahko povzročijo različne težave in neželene reakcije. Tudi sicer se je pred uporabo prehranskih dopolnil priporočljivo dobro pozanimati o sestavi, učinkih in morebitnih kontraindikacijah. Pri prehranskih dopolnilih je zelo pomembno, da veste, kaj v resnici jeste, pravi mag. Martina Puc, magistra farmacije in odlična poznavalka področja prehranskih dopolnil.
Neveljaven email naslov