Predlogi
Ni najdenih zadetkov.
Rezultati iskanja
Rezultati iskanja
Rezultati iskanja
Rezultati iskanja
Rezultati iskanja
Rezultati iskanja
Rezultati iskanja
Rezultati iskanja
Ni najdenih zadetkov.
Rezultati iskanja
Rezultati iskanja
Rezultati iskanja
Rezultati iskanja
Velblod je rod sodoprstih kopitarjev iz družine kamel, v katerega uvrščamo dve danes živeči vrsti, enogrbo in dvogrbo kamelo. Izvirata iz suhih predelov Azije. Od divjih populacij teh dveh vrst je ostalo le okoli 1000 osebkov dvogrbe kamele v puščavi Gobi, ki so skrajno ogroženi, enogrba kamela pa je danes izključno domača žival. Kamelje mleko je še danes glavni vir hrane nomadskih plemen v severni Afriki. Kaj vse so Liani Buršič o kameli povedali učenci 3. b razreda OŠ Frana Albrehta Kamnik ter biologinja in vodnica v ljubljanskem ZOO-ju Petra Hrovatin pa boste slišali v posnetku.
Velblod je rod sodoprstih kopitarjev iz družine kamel, v katerega uvrščamo dve danes živeči vrsti, enogrbo in dvogrbo kamelo. Izvirata iz suhih predelov Azije, od koder so enogrbo kamelo uspešno naselili po vsej severni Afriki in v Avstralijo, dvogrba pa živi udomačena v vseh suhih predelih Azije od Turčije do vzhodne Kitajske. Od divjih populacij teh dveh vrst je ostalo le okoli 1000 osebkov dvogrbe kamele v puščavi Gobi, ki so skrajno ogroženi, enogrba kamela pa je danes izključno domača žival.
Kamelje mleko je še danes glavni vir hrane nomadskih plemen v severni Afriki, užitno pa je tudi njihovo meso.
Razširjen izraz za obe vrsti velblodov je »kamela«, vendar je ta izraz ustreznejši za vse predstavnike družine kamel, kamor uvrščamo tudi lamo, alpako, gvanaka in vikunjo.
Fiziološko, anatomsko in vedenjsko so velblodi zelo dobro prilagojeni na sušne razmere. Njihov organizem lahko prenese mnogo bolj drastično dehidracijo in nihanje telesne temperature kot drugi sesalci, poleg tega pa zelo učinkovito zadržujejo vodo v telesu.
Kamele lahko brez vode preživijo teden dni in dolgo časa se je verjelo, da so tega sposobne zahvaljujoč zalogi vode, ki jo nosijo s seboj v grbi. Čemu pa bi bila drugače namenjena čudna izboklina ali dve na njihovem hrbtu? Kopičenju vode prav zagotovo ne, to je sedaj že znano. V resnici je grba maščobno tkivo. Zaloga maščobe na njihovem hrbtu lahko tehta tudi preko 35 kg in kameli omogoča, da brez hrane preživi tudi do 2 tedna.
Ko kamelji organizem porablja maščobne zaloge iz grbe, predela vsak gram maščobe v več kot en gram vode. Zaradi tega bi lahko rekli, da je grba tista, ki kamelam omogoča preživetje, brez da bi užile vodo 7 dni. A vedeti moramo, da pljuča in drugi organi pri tem porabijo veliko vode, zato ima kamela po presnovi maščobe manj vode kot na začetku. Grba jim torej daje potrebno energijo, ne pripomore pa k njihovi sposobnosti preživetja brez vode na daljše obdobje.
Kaj torej kamelam zares omogoča, da zdržijo tako dolgo brez vode?
Skrivnost je v obliki njihovih rdečih krvničk. Večina sesalcev imamo rdeče krvničke okrogle oblike, pri kamelah pa so te ovalne. To pospešuje njihov pretok tudi v obdobjih dehidracije in jim omogoči odpornost na visoko osmotsko variranje. Navadne celice bi se namreč lahko pretrgale ko kamela začne piti, saj to počne izjemno hitro. Kamela lahko popije 200 litrov vode v treh minutah in njen organizem je temu prilagojen.
Na kakšne načine so kamele še prilagojene na izjemne življenjske pogoje?
Kamele lahko prenesejo spremembe v telesni temperaturi in konzumiranju vode, ki bi ubile večino drugič živali. Njihova telesna temperatura niha od 34°C zgodaj zjutraj in se čez dan povzpne na 40 °C, preden se začnejo z nočjo spet ohlajati. Ohranjanje stabilne možganske temperature je ključno za vsak organizem in kamelam to omogoča splet arterij in ven, ki ležijo blizu ene drugim. Tako uporabljajo nasprotni tok krvi za hlajenje krvi, ki je na poti v možgane.
Kamele se redko potijo, tudi ko temperatura ozračja doseže 50 °C. Že tako redke potne kapljice izhlapijo takoj na površju kože in ne pridejo na kožuh. To kaže, da izhlapevanje povzroča njihova visoka telesna temperatura, bolj kot temperatura ozračja. Medtem ko lahko večina sesalcev prenese le 12 do 14 % izgubo telesne teže zaradi dehidracije, kamele dosežejo kar 25 %, preden se pojavi nevarnost srčnega zastoja. Ko kamela izdihne, se para ujame v nosnicah in voda se absorbira nazaj v telo.
Kamele pred pregrevanjem ščiti tudi njihov kožuh, ki jim nudi izolacijo pred vročino, ki jo oddajajo razgreta tla. Poleti njihov kožuh postane svetlejši, da odbije čim več svetlobe in jih ščiti pred opeklinami. Tudi dolge noge so namenjene temu, da jih držijo čim dlje od vročih tal, ki dosežejo tudi temperature 70 °C.
Kamele večino potrebne vode lahko dobijo že iz zelenih rastlin. Njihove usnjate ustnice jim omogočajo, da jedo liste tudi z rastlin z močnim trnjem. Njihovo črevesje in ledvice dobro izkoristijo vso vodo. Njihov urin je tako strukture gostega sirupa, njihovo blato pa je tako suho, da lahko Beduini z njim zakurijo ogenj, brez da bi ga prej sušili.
Kaj vse vedo o kameli učenci 3. b razreda OŠ Frana Albrehta Kamnik ter biologinja in vodnica v ljubljanskem ZOO-ju Petra Hrovatin pa boste lahko slišali v posnetku.
2398 epizod
Vsako jutro ob delavnikih najmlajši pripovedujejo svoja mnenja o aktualnih temah in presenečajo s svojimi domišljijskimi odgovori na vprašanja, ki se odraslim zdijo samoumevna.
Velblod je rod sodoprstih kopitarjev iz družine kamel, v katerega uvrščamo dve danes živeči vrsti, enogrbo in dvogrbo kamelo. Izvirata iz suhih predelov Azije. Od divjih populacij teh dveh vrst je ostalo le okoli 1000 osebkov dvogrbe kamele v puščavi Gobi, ki so skrajno ogroženi, enogrba kamela pa je danes izključno domača žival. Kamelje mleko je še danes glavni vir hrane nomadskih plemen v severni Afriki. Kaj vse so Liani Buršič o kameli povedali učenci 3. b razreda OŠ Frana Albrehta Kamnik ter biologinja in vodnica v ljubljanskem ZOO-ju Petra Hrovatin pa boste slišali v posnetku.
Velblod je rod sodoprstih kopitarjev iz družine kamel, v katerega uvrščamo dve danes živeči vrsti, enogrbo in dvogrbo kamelo. Izvirata iz suhih predelov Azije, od koder so enogrbo kamelo uspešno naselili po vsej severni Afriki in v Avstralijo, dvogrba pa živi udomačena v vseh suhih predelih Azije od Turčije do vzhodne Kitajske. Od divjih populacij teh dveh vrst je ostalo le okoli 1000 osebkov dvogrbe kamele v puščavi Gobi, ki so skrajno ogroženi, enogrba kamela pa je danes izključno domača žival.
Kamelje mleko je še danes glavni vir hrane nomadskih plemen v severni Afriki, užitno pa je tudi njihovo meso.
Razširjen izraz za obe vrsti velblodov je »kamela«, vendar je ta izraz ustreznejši za vse predstavnike družine kamel, kamor uvrščamo tudi lamo, alpako, gvanaka in vikunjo.
Fiziološko, anatomsko in vedenjsko so velblodi zelo dobro prilagojeni na sušne razmere. Njihov organizem lahko prenese mnogo bolj drastično dehidracijo in nihanje telesne temperature kot drugi sesalci, poleg tega pa zelo učinkovito zadržujejo vodo v telesu.
Kamele lahko brez vode preživijo teden dni in dolgo časa se je verjelo, da so tega sposobne zahvaljujoč zalogi vode, ki jo nosijo s seboj v grbi. Čemu pa bi bila drugače namenjena čudna izboklina ali dve na njihovem hrbtu? Kopičenju vode prav zagotovo ne, to je sedaj že znano. V resnici je grba maščobno tkivo. Zaloga maščobe na njihovem hrbtu lahko tehta tudi preko 35 kg in kameli omogoča, da brez hrane preživi tudi do 2 tedna.
Ko kamelji organizem porablja maščobne zaloge iz grbe, predela vsak gram maščobe v več kot en gram vode. Zaradi tega bi lahko rekli, da je grba tista, ki kamelam omogoča preživetje, brez da bi užile vodo 7 dni. A vedeti moramo, da pljuča in drugi organi pri tem porabijo veliko vode, zato ima kamela po presnovi maščobe manj vode kot na začetku. Grba jim torej daje potrebno energijo, ne pripomore pa k njihovi sposobnosti preživetja brez vode na daljše obdobje.
Kaj torej kamelam zares omogoča, da zdržijo tako dolgo brez vode?
Skrivnost je v obliki njihovih rdečih krvničk. Večina sesalcev imamo rdeče krvničke okrogle oblike, pri kamelah pa so te ovalne. To pospešuje njihov pretok tudi v obdobjih dehidracije in jim omogoči odpornost na visoko osmotsko variranje. Navadne celice bi se namreč lahko pretrgale ko kamela začne piti, saj to počne izjemno hitro. Kamela lahko popije 200 litrov vode v treh minutah in njen organizem je temu prilagojen.
Na kakšne načine so kamele še prilagojene na izjemne življenjske pogoje?
Kamele lahko prenesejo spremembe v telesni temperaturi in konzumiranju vode, ki bi ubile večino drugič živali. Njihova telesna temperatura niha od 34°C zgodaj zjutraj in se čez dan povzpne na 40 °C, preden se začnejo z nočjo spet ohlajati. Ohranjanje stabilne možganske temperature je ključno za vsak organizem in kamelam to omogoča splet arterij in ven, ki ležijo blizu ene drugim. Tako uporabljajo nasprotni tok krvi za hlajenje krvi, ki je na poti v možgane.
Kamele se redko potijo, tudi ko temperatura ozračja doseže 50 °C. Že tako redke potne kapljice izhlapijo takoj na površju kože in ne pridejo na kožuh. To kaže, da izhlapevanje povzroča njihova visoka telesna temperatura, bolj kot temperatura ozračja. Medtem ko lahko večina sesalcev prenese le 12 do 14 % izgubo telesne teže zaradi dehidracije, kamele dosežejo kar 25 %, preden se pojavi nevarnost srčnega zastoja. Ko kamela izdihne, se para ujame v nosnicah in voda se absorbira nazaj v telo.
Kamele pred pregrevanjem ščiti tudi njihov kožuh, ki jim nudi izolacijo pred vročino, ki jo oddajajo razgreta tla. Poleti njihov kožuh postane svetlejši, da odbije čim več svetlobe in jih ščiti pred opeklinami. Tudi dolge noge so namenjene temu, da jih držijo čim dlje od vročih tal, ki dosežejo tudi temperature 70 °C.
Kamele večino potrebne vode lahko dobijo že iz zelenih rastlin. Njihove usnjate ustnice jim omogočajo, da jedo liste tudi z rastlin z močnim trnjem. Njihovo črevesje in ledvice dobro izkoristijo vso vodo. Njihov urin je tako strukture gostega sirupa, njihovo blato pa je tako suho, da lahko Beduini z njim zakurijo ogenj, brez da bi ga prej sušili.
Kaj vse vedo o kameli učenci 3. b razreda OŠ Frana Albrehta Kamnik ter biologinja in vodnica v ljubljanskem ZOO-ju Petra Hrovatin pa boste lahko slišali v posnetku.
Danes se ne bomo podrobneje in morda z novimi pogledi spuščali v to, kaj koncept "biti priden" zares pomeni. Da velikokrat sploh ni hvalnica otrokovemu vedenju, ampak zgolj prikimavanje temu, da zna biti všečen nam, družbi, da zna ugajati drugim, čeprav takrat ni zares avtentično svoj. Tokrat je Liano Buršič zanimalo, kakšne vzgojne ukrepe uporabijo starši, takšne, ki učinkujejo seveda, ko otroci niso pridni oziroma bolje, kadar ne izpolnjujejo svojih obveznosti, največkrat šolskih. Liana se je pogovarjala z drugošolci s kranjske OŠ Staneta Žagarja.
Letošnji nacionalni mesec skupnega branja poteka med 8. septembrom, dnevom pismenosti in 13. oktobrom, ko se konča letošnji teden otroka. Tako kot lani, so se akciji tudi letos pridružile številne ustanove in posamezniki, ki v Sloveniji skrbijo za spodbujanje branja in bralne kulture. Po vsej Sloveniji, zamejskem in tudi zdomskem prostoru je organiziranih več kot štiristo dogodkov, ki na najrazličnejše zanimive načine spodbujajo otroke, mladino in odrasle k branju. Koliko v resnici berejo mladi, kakšen je njihov odnos do branja in knjig, katere knjige bi radi videli na seznamu za domače branje in kaj bi po njihovem mnenju še spodbudilo bralno kulturo pri nas – o vsem tem z mladimi navdušenimi bralci več v naši mladinski oddaji Hudo! v soboto po 9h, zdaj pa prisluhnimo, kaj radi berejo tretješolci Tilen, Tin, Lucija, Dora, Fiona in Ana z Osnovne šole Antona Ukmarja Koper. Z njimi se je pogovarjala Tadeja Bizilj.
Na današnji dan leta 1918 je bila ustanovljena Narodna galerija Slovenije. Svoje prostore ima v stavbi ljubljanskega Narodnega doma na Cankarjevi cesti, v njej pa hranijo največjo zbirko umetnin, ki so nastale na slovenskem ozemlju v obdobjih med srednjim vekom in modernizmom. Zagotovo ste tudi poslušalke in poslušalci že obiskali to osrednjo galerijo slovenskih likovnih del. No, o tem, kaj galerija pravzaprav je, pa se je Aleš Ogrin pogovarjal z otroki, ki obiskujejo 3.A in 3.B razred na Osnovni šoli Horjul.
Z amazonskim tropskim gozdom so gorela pljuča planeta, ves svet je bil v skrbeh za svojo sedanjost in prihodnost ….kaj pa mladi? Liana Buršič se je pogovarjala z drugošolci, Nikom, Domnom, Zojo, Zalo, Ino in Miho, s kranjske OŠ Staneta Žagarja.
O tem, v kakšnih krajih bi radi živeli, smo se pogovarjali z otroki iz Celja. Imajo raje kraje, kjer vedno sije sonce, ali območja, kjer prevladujeta sneg in mraz? V mestu ali v naravi? No, nekateri vejo tudi to, v kateri državi bi živeli …
V tem tednu so mesto Velenje obarvale najrazličnejše barve, zastavice, baloni, pisane nogavičke in oranžne kitke. V naše kraje je prišla najpogumnejša, najmočnejša in verjetno tudi najbolj navihana deklica, Pika Nogavička, ki jo najmlajši dobro poznajo. Kakšne norčije vse zganja Pika in v čem bi ji bili radi podobni, so Tadeji Bizilj povedali tretješolci z OŠ Rudolfa Maistra Šentilj.
Plastika. Okoljevarstvena groza, strah in trepet flore in favne našega planeta. Tudi plastične vrečke. Kaj pa o njih mislijo prvošolci s kranjske OŠ Staneta Žagarja? Z njimi se je pogovarjala Liana Buršič
Otroci so do sedaj že dodobra stopili nazaj na pot nabiranja znanja in z vsakim dnem, ko se odpravijo v šolo, postajajo pametnejši. A kaj pravzaprav zares pomeni biti pameten in kdo so zares tisti, ki so najpametnejši? O tem so s Katarino Mazoro in Alešem Ogrinom govorili otroci, ki so obiskovali poletno počitniško varstvo na I. osnovni šoli Celje.
Otroke iz Celja smo vprašali, ali zavidajo pticam, ki letijo? In kam bi sami odleteli, če bi lahko ...
Kaj si najmlajši predstavljajo pod nazivom projekta Zveze prijateljev mladine Slovenije Teden otroka?
Prvi teden pouka v novem šolskem letu se počasi bliža koncu. Zgodnje jutranje vstajanje, novi predmeti na urniku, novi sošolci, novo znanje pred vrati. O tem, kaj je in bo prineslo novo šolsko leto, bomo s šolarji in z učiteljico slovenščine govorili v naši jutrišnji mladinski oddaji Hudo! po deveti – zdaj pa prisluhnimo najmlajšim s I. Osnovne šole Celje, ki so v prvih dneh pouka že razmišljali o tem, s čim se bodo ukvarjali, ko odrastejo in kateri poklic menijo, da je pravi za njih.
Kakšno vreme je všeč otrokom? Sonce, da se lahko kopajo, dež, da lahko skačejo po lužah, ali sneg, da se lahko sankajo? Raziskujemo v oddaji Dobro jutro, otroci.
Pozno poletje in jesen sta čas izobilja, ko nam naši vrtovi ponudijo najrazličnejše vrtnine, za katere smo pridno skrbeli vse od pomladi, ko smo jih posadili ali posejali. Pri vrtnarjenju so vam seveda lahko pomagali tudi najmlajši, ki imajo tudi sami kar nekaj idej o tem, kaj vse bi vzgajali, če bi vrt imeli sami. Kaj vse to je, so Katarini Mazori in Alešu Ogrinu povedali otroci, ki so obiskovali poletno počitniško varstvo na I. osnovni šoli Celje.
Otroke z različnih krajev po Sloveniji smo ujeli še na počitnicah in jih vprašali, zakaj se po njihovem deveti mesec v letu imenuje september ali kimavec. Imajo sami radi september?
O najljubšem okusu sladoleda smo se pogovarjali z drugošolci z OŠ Prežihovega Voranca.
Še zadnjič to šolsko leto je večina šolarjev prestopila šolski prag, nato pa za več kot 2 meseca odhajajo na počitnice. Na počitnice pa odhaja tudi naša stalna jutranja rubrika Dobro jutro, otroci. Še zadnjič to šolsko leto prisluhnimo mladim sogovornikom. Tokrat prihajajo z OŠ Dragomelj, govorili pa so o svojih počitniških načrtih in tem, kaj se na šoli dogaja poleti.
Športna aktivnost sprošča, povečuje sposobnost koncentracije, spodbuja kreativnost in sposobnost pomnjenja ter ugodno vpliva na boljše soočanje z vsakodnevnimi problemi. Tretješolci iz Osnovne šole Livade iz Izole - Anže, Dane, Rok, Mia, Živa, Sofija in Hana, imajo šport zelo radi – seveda pa vedo, da morajo aktivnosti v teh toplih dneh omejiti na zgodnje jutranje ter dopoldanske in pozne popoldanske ter večerne ure. Kateri so njihovi najljubši športi, je zanimalo Tadejo Bizilj.
Sreča je povsod v zraku … in samo čaka, da jo ujamemo. Tako nekako gre parafraza iz ene od Whitmanovih pesmi. Liana Buršič jo je s tretješolci z OŠ Ledina v Ljubljani, poskušala ujeti v besede. Kaj pa vas osrečuje?
Neveljaven email naslov