Predlogi
Ni najdenih zadetkov.
Rezultati iskanja
Rezultati iskanja
Rezultati iskanja
Rezultati iskanja
Rezultati iskanja
Rezultati iskanja
Rezultati iskanja
Rezultati iskanja
Ni najdenih zadetkov.
Rezultati iskanja
Rezultati iskanja
Rezultati iskanja
Rezultati iskanja
Ker je zmernost lepa čednost, pa tudi kontekstualna umetnost, moramo o priporočljivi količini vnosa mlečnih izdelkov razmišljati v okviru svoje celostne prehrane. Na Prvem danes razmišljamo o kupljenih in doma pripravljenih jogurtih. Kako je z vsebnostjo sladkorja v navadnih in sadnih industrijsko pridelanih jogurtih, zakaj se maščob v jogurtu po krivici drži slab sloves in v kakšni meri lahko sami pri pripravi domačega jogurta vplivamo na okus. Odgovore ponuja …
Če jogurt pripravite sami, boste najbolj točno vedeli, kaj vse je v njem
Ko preverjate deklaracije, bodite pozorni na vsebnost sladkorja in barvil, priporoča Mojca Koman, univ. dipl. inž. živilske tehnologije. Proizvajalci namreč kupcu ponudijo tisto, kar želi, in ravno kupci smo po navadi tisti, ki pričakujemo, da bo jagodni jogurt rožnate barve ali da bo borovničev jogurt vijoličast.
Navaden jogurt vsebuje približno štiri grame sladkorja na sto gramov jogurta. To je po večini mlečni sladkor, laktoza, povsem naraven sladkor, sadni jogurti pa imajo precej višjo količino sladkorjev, tudi do 3-krat, 4-krat več.
Tisti jogurti, ki so namenjeni otrokom, so navadno sladkejši. To pa zato, ker otroci hlastajo po sladkem okusu in bodo raje pojedli sladkejši jogurt. Seveda to ni prav. Smo pa kupci tisti, ki to kupujemo.
Okus, gostota in videz doma pripravljenega jogurta bi praviloma morali biti točno takšni kot pri tistem jogurtu, ki ste ga uporabili za cepivo. Edina razlika bo morda v količini maščobe. Lahko pa že med pripravo vplivate na to, kako kisel bo domači jogurt.
Potrebujemo samo mleko in eno žličko cepiva – na liter mleka vzamemo eno žlico cepiva. Cepivo pa je lahko kateri koli jogurt, saj so v vsakem jogurtu žive bakterije.
Rok uporabe domačega jogurta je vsaj 14 dni.
Ker je zmernost lepa čednost, pa tudi kontekstualna umetnost, moramo o priporočljivi količini vnosa mlečnih izdelkov razmišljati v okviru svoje celostne prehrane. Na Prvem danes razmišljamo o kupljenih in doma pripravljenih jogurtih. Kako je z vsebnostjo sladkorja v navadnih in sadnih industrijsko pridelanih jogurtih, zakaj se maščob v jogurtu po krivici drži slab sloves in v kakšni meri lahko sami pri pripravi domačega jogurta vplivamo na okus. Odgovore ponuja …
Če jogurt pripravite sami, boste najbolj točno vedeli, kaj vse je v njem
Ko preverjate deklaracije, bodite pozorni na vsebnost sladkorja in barvil, priporoča Mojca Koman, univ. dipl. inž. živilske tehnologije. Proizvajalci namreč kupcu ponudijo tisto, kar želi, in ravno kupci smo po navadi tisti, ki pričakujemo, da bo jagodni jogurt rožnate barve ali da bo borovničev jogurt vijoličast.
Navaden jogurt vsebuje približno štiri grame sladkorja na sto gramov jogurta. To je po večini mlečni sladkor, laktoza, povsem naraven sladkor, sadni jogurti pa imajo precej višjo količino sladkorjev, tudi do 3-krat, 4-krat več.
Tisti jogurti, ki so namenjeni otrokom, so navadno sladkejši. To pa zato, ker otroci hlastajo po sladkem okusu in bodo raje pojedli sladkejši jogurt. Seveda to ni prav. Smo pa kupci tisti, ki to kupujemo.
Okus, gostota in videz doma pripravljenega jogurta bi praviloma morali biti točno takšni kot pri tistem jogurtu, ki ste ga uporabili za cepivo. Edina razlika bo morda v količini maščobe. Lahko pa že med pripravo vplivate na to, kako kisel bo domači jogurt.
Potrebujemo samo mleko in eno žličko cepiva – na liter mleka vzamemo eno žlico cepiva. Cepivo pa je lahko kateri koli jogurt, saj so v vsakem jogurtu žive bakterije.
Rok uporabe domačega jogurta je vsaj 14 dni.
V tokratni rubriki “Veste, kaj jeste?” v ospredje postavljamo kašice za najmlajše. Na Zvezi potrošnikov Slovenije so podrobno pregledali 12 žitnih in mlečno žitnih kašic, ki vsebujejo zdrob. Izbrali so le osnovne izdelke, brez dodanega suhega sadja, keksov ali čokolade, saj izdelki z dodatki za prehrano dojenčkov niso priporočljivi. A tudi v žitnih kašicah se lahko skrivajo dodatni sladkor in nepotrebni aditivi, zato si gre ob nakupu vzeti čas in pozorno prebrati seznam sestavin in hranilnih tabel na izdelku, poudarja Anja Zupan z ZPS, ki v pogovoru povzema ugotovitve primerjalnega ocenjevanja. Vabljeni k poslušanju!
Radi jeste? Pa veste, kaj jeste? Odgovor dobite v oddaji o vsem, kar se skriva v hrani. Vsako sredo ob 7.40 na Prvem.
Če bi vas povprašali po dioksinih, furanih in PCB-jih bi bržkone večina le skomignila z rameni. A brez skrbi. Bolj kot to, kako jih poimenovati, je pomembno, da vemo, da so med nami, da nastajajo zaradi človekovega onesnaževanja in da se lahko nahajajo tudi v živilih. V hrani jih gre najti zlasti v maščobnem tkivu živali, akumulirajo pa se po prehranjevalni verigi navzgor. Kar pomeni, da je človek tisti, ki jih užije zadnji. Ker gre za halogenirane organske spojine, ki se razgrajujejo zelo počasi in so razvrščene med dvanajst za okolje najbolj škodljivih obstojnih organskih onesnaževal, je prav, da o njih zopet spomnimo v rubriki Veste, kaj jeste. Pogovarjali smo se z dr. Urško Blaznik z NIJZ.
Ko govorimo o smernicah zdrave prehrane, govorimo o pravilnem rednem uživanju sadja, ki bistveno pripomore k boljšemu počutju in zdravju. Delež sestavin se pri različnih sadežih močno razlikuje. Sadje poleg vode vsebuje veliko vitaminov, vlaknin ter tudi mineralov in ogljikovih hidratov. V zadnjih urah je marsikdo zaužil izjemne količine različne hrane, velikonočni prazniki so za nami. In marsikateri obrok si lahko olajšamo ali ga prilagodimo tako, da zaužijemo sadje. Je pomembno, kdaj se zaužije sadje? Kako je z eksotičnim sadjem? Katere so koristi teh vrst sadja? Podrobneje v pogovoru s strokovnjakom za zdravo prehrano Mariem Sambolcem.
Radi jeste? Pa veste, kaj jeste? Odgovor dobite v oddaji o vsem, kar se skriva v hrani. Vsako sredo ob 7.40 na Prvem.
V njej obravnavamo hranila in živila, ki se pojavljajo na tržišču.
O sirnih namazih bo tekla beseda v tokratni rubriki “Veste, kaj jeste?”. Mnogi si ga, verjamemo, radi privoščite ob jutrih ali večerih na rezini kruha, ob skodelici čaja ali kave. Nemalo vrst jih je najti na trgovskih policah. Med njimi sicer ni bistvenih razlik, vseeno pa obstajajo, zato je prav, da izberemo tiste, ki so po svoji prehranski sestavi najbolj ugodni. Na Zvezi potrošnikov Slovenije so opravili primerjalni test desetih sirnih namazov. Preverili so njihovo sestavo in senzorične lastnosti. O testu smo se pogovarjali z Anjo Zupan, prehransko strokovnjakinjo z ZPS.
V njej obravnavamo hranila in živila, ki se pojavljajo na tržišču.
Ponudba sadja in zelenjave v trgovinah že dolgo ni več odvisna od sezone. Kljub temu prehranski strokovnjaki potrošnikom svetujejo, naj uživajo pridelke predvsem v času njihove naravne sezone pridelave. Zakaj? Sezonska, sveža in pravkar dozorela zelenjava in sadje sta praviloma okusnejša in vsebujeta več hranilni snovi, poleg tega pa ju niso pripeljali od daleč in s transportom povzročili dodatnega nepotrebnega onesnaževanja okolja. Nista pa to edina razloga, pove Marjana Peterman, strokovna sodelavka Zveze potrošnikov Slovenije.
Neveljaven email naslov