Predlogi
Ni najdenih zadetkov.
Rezultati iskanja
Rezultati iskanja
Rezultati iskanja
Rezultati iskanja
Rezultati iskanja
Rezultati iskanja
Rezultati iskanja
Rezultati iskanja
Ni najdenih zadetkov.
Rezultati iskanja
Rezultati iskanja
Rezultati iskanja
Rezultati iskanja
Digitalna tehnologija je v avtomobile prinesla uravnavanje funkcij na dotik. Lahko rečemo, da se je s tem začela nova doba, ponujajo se nove rešitve, nešteto funkcij, praktično vse, lahko upravljamo na zaslonu na dotik. K razmisleku o tem, kaj lahko prinesejo posledice upravljanja na zaslonih na dotik, je Andreja Brgleza navedla nedavna nesreča avtomobila Tesla Model 3 v Nemčiji oziroma razsodba tamkajšnjega sodišča po tem.
Pogledamo tudi v vasico, kjer se vsi vozijo na elektriko, potem sedemo na – kot pravi Marko Radmilovič, 850 kubično kobilico in nato še v robustnega terenca, ki vas za 20 tisočakov brez sramu in težav zapelje tudi po avtocesti. Opozorimo tudi, da stlačiti pohištvo v avtomobil pogosto ni enostavno, prevoz pa je lahko tudi nevaren.
Renault je poskrbel, da bodo prebivalci majhnega odročnega naselja Appy v departmaju Ariege naslednja tri leta uporabljali izključno električna vozila ZOE
Najprej smo poznali v avtomobilih samo gumbe, ročice, stikala, potem pa se je začela digitalna doba, torej uravnavanje funkcij na dotik. Lahko rečemo, da se je s tem začela nova doba, ponujajo se nove rešitve, nešteto funkcij, ki jih lahko upravljamo na zaslonu na dotik. Andrej Brglez celo razmišlja, da smo v to popolno digitalizacijo padli prehitro. Opozarja tudi, da lahko posledice upravljanja na zaslonih na dotik prinesejo marsikaj. K takšnemu razmišljanju ga je vzpodbudila nedavna nesreča avtomobila Tesla Model 3 v Nemčiji, ko je voznik poskušal "na dotik" uravnavati hitrost delovanja brisalca in s tem posegom povzročil, da je avtomobil zletel s ceste. Hujših posledic sicer ni bilo, zanimiva pa je razsodba sodišča, ki je po nesreči kaznovalo voznika. Odločitev sodišča bi lahko bila v prihodnosti nekakšen smerokaz za odločanje v podobnih primerih v prihodnje. Sodelovanje človeka in stroja, ki ima vedno večjo vlogo – tema, ki nas bo še veliko zaposlovala.
Renaultov udarni električni avtomobil je Novi ZOE – na cestah jih je že več kot sto tisoč. Pred dnevi pa je Renault storil naslednji velik korak v smeri popularizacije električne mobilnosti. Poskrbel je, da bodo prebivalci majhnega odročnega naselja Appy v departmaju Ariege naslednja tri leta uporabljali izključno električna vozila. Ob vozilih zoe so jim priskrbeli tudi vso potrebno opremo za polnjenje doma in javno polnilno mesto. Novi Zoe s skoraj 400 kilometri dosega in zmožnostjo, da v pol ure polnjenja pridobi do 150 kilometrov dosega, je pravšnji avtomobil za ta projekt. Beležili bodo vtise in izkušnje prebivalcev vasi, ki bodo na ta način postali ambasadorji, ki bodo dokazovali, da je prehod na električna vozila dokaj enostaven in ne zapleta vsakdanjega življenja.
Zdaj pa za nekaj trenutkov spet na motor. Tudi tisti, ki motociklizma ne spremljajo ravno zagreto, in celo tisti, ki do dvokolesnikov čutijo odpor, so slišali za BMW R-GS. Motocikel, ki si je tako rekoč izmislil potovalne endure, so z leti in evolucijami v strokovni javnosti opisovali s presežniki, in čeprav gre za enega najuspešnejših motorjev v zgodovini, so ga presežniki po malem začeli ovirati. Vsaj za določeno skupino voznikov GS postaja prevelik, premočan, pretežek in predrag. Ne nujno v tem vrstnem redu. Zato so Bavarci izdelali lažjo verzijo GS-a. Za srce so vzeli znani dvovaljnik, katerega cilindri pa ne štrlijo kot kite Pike Nogavičke, temveč sta valja vzorno drug ob drugem. Serija teh motociklov se imenuje F, njihovo srce pa delajo na Kitajskem – posledica tega je prijazna cena. So pa pri BMW zagrešili nerodnost; tudi F 850 je namreč odličen motocikel. To pomeni, da ni zelo daleč od slavnega brata ali, če hočete, je prav tak, kot je bil boksarski GS na začetku. Ciklistika je klasična za ta tip motocikla in kot so motoristi pred desetletji kar zijali, ko se je na videz okorni GS peljal skozi ovinke, zijajo tudi zdaj, ko se 850-kubična kobilica pelje enako imenitno. Da gre za premiumsko znamko, sporočajo številni sladkorčki, ki jih mi, asketski motoristi, sicer nismo vajeni, bi pa lagali, če bi rekli, da v muhastem poletju ne godijo. Popoln uporabniški vmesnik z intuitivnim in nemotečim upravljanjem branja informacij med vožnjo, prilagodljivo podvozje, več režimov vožnje in seveda najpomembnejše od vsega: gretje ročic! Kajti kot ve vsak jahač dvokolesnih konjičkov: če te zebe v roke, te zebe vsega. "Mali GS", kot v širši motoristični družini imenujejo F850, je obdržal tudi nekaj svoje osnovne namembnosti; voznik se z manjšim strahom in manj napora odpravlja, če že ne na brezpotja, vsaj na makadam. Se pravi, tja, kamor si z velikim GS-om že dolgo upajo le najpogumnejši in najmočnejši.
Dacia Duster je eden tistih avtomobilov, ki jih marsikdo od blizu sploh noče pogledati, kaj šele, da bi sedel vanj ali ga celo kupil. Na drugi strani pa brez dvoma drži, da določen krog uporabnikov prepriča z argumenti, ki so zanj značilni, in številne z njimi zadovolji ali celo navduši.
Ob čisto simpatičnem izgledu in prostorni notranjosti je najnovejša generacija Dusterja tudi dovolj sodobna, čeprav ima večina tekmecev več varnostnih pripomočkov. 1,3-litrski turbobencinski motor je dovolj poskočen, toda s povprečjem približno 8 litrov tudi ne med najbolj varčnimi. Je pa treba poudariti, da se duster z elektronsko prilagodljivim štirikolesnim pogonom zelo dobro znajde na težjih terenih; možno je tudi ročno zakleniti navor med prednjo in zadnjo osjo v razmerju 50 : 50. Sicer vzmetenje ni pretirano trdo, tako da je tudi vožnja na neravnih podlagah dovolj udobna. Še en argument, ki pripomore k morebitni izbiri, pa je prav gotovo cena. Kupec za približno 20 tisočakov dobi solidno vozilo, ki je dovolj robustno in se ne ustraši zahtevnejših terenov, hkrati pa je tudi dovolj udobno za vožnjo po avtocesti. Verjetno bodo kljub današnjemu zapisu tisti, ki gledajo na Dusterja zviška, to počeli še naprej; vsi, ki ga poznajo in cenijo njegove prednosti, pa tako razumejo, o čem govorimo …
Marsikaj smo že prevažali na in v avtomobilih, tokrat pa bi se pridružili opozorilom, ki so jih po preskusnem trku z avtomobilom, ki je prevažal kose pohištva, izdali pri AMZS. Pred trgovinami, kjer prodajajo pohištvo, je vsakodnevno mogoče videti neizmerno kreativnost in veliko domišljije pri reševanju prostorsko-transportnih izzivov prevoza pohištva. Ljudje prevažajo dolge kose, ki segajo tudi v prednji del avtomobila, tudi steklene, voznik in sovoznik imata pogosto dele pohištva praktično za vratom, nekateri školjke ali umivalnike držijo kar v naročju… Običajno je pomembno samo to, da bomo vse nekako spravili v avto, pozabljamo pa, da je prevoz nezavarovanih predmetov lahko sila nevaren. Pri AMZS opozarjajo, da so pojemki pri čelnem trčenju že pri hitrosti 45 km/h tako veliki, da 145 kilogramski tovor postane težak približno sedem ton. Zdaj si pa predstavljajte, da vas od zadaj udari sedemtonski predmet – kot bi z višine osmih metrov padli na betonska tla. Pomislite na to, ko tlačite stvari v avto. Pa srečno.
866 epizod
Avtomobilsko prometne minute so namenjene novostim na avtomobilskem trgu, tako svetovnim predstavitvam, kot tudi novim avtomobilom, ki so na voljo kupcem v Sloveniji.
Digitalna tehnologija je v avtomobile prinesla uravnavanje funkcij na dotik. Lahko rečemo, da se je s tem začela nova doba, ponujajo se nove rešitve, nešteto funkcij, praktično vse, lahko upravljamo na zaslonu na dotik. K razmisleku o tem, kaj lahko prinesejo posledice upravljanja na zaslonih na dotik, je Andreja Brgleza navedla nedavna nesreča avtomobila Tesla Model 3 v Nemčiji oziroma razsodba tamkajšnjega sodišča po tem.
Pogledamo tudi v vasico, kjer se vsi vozijo na elektriko, potem sedemo na – kot pravi Marko Radmilovič, 850 kubično kobilico in nato še v robustnega terenca, ki vas za 20 tisočakov brez sramu in težav zapelje tudi po avtocesti. Opozorimo tudi, da stlačiti pohištvo v avtomobil pogosto ni enostavno, prevoz pa je lahko tudi nevaren.
Renault je poskrbel, da bodo prebivalci majhnega odročnega naselja Appy v departmaju Ariege naslednja tri leta uporabljali izključno električna vozila ZOE
Najprej smo poznali v avtomobilih samo gumbe, ročice, stikala, potem pa se je začela digitalna doba, torej uravnavanje funkcij na dotik. Lahko rečemo, da se je s tem začela nova doba, ponujajo se nove rešitve, nešteto funkcij, ki jih lahko upravljamo na zaslonu na dotik. Andrej Brglez celo razmišlja, da smo v to popolno digitalizacijo padli prehitro. Opozarja tudi, da lahko posledice upravljanja na zaslonih na dotik prinesejo marsikaj. K takšnemu razmišljanju ga je vzpodbudila nedavna nesreča avtomobila Tesla Model 3 v Nemčiji, ko je voznik poskušal "na dotik" uravnavati hitrost delovanja brisalca in s tem posegom povzročil, da je avtomobil zletel s ceste. Hujših posledic sicer ni bilo, zanimiva pa je razsodba sodišča, ki je po nesreči kaznovalo voznika. Odločitev sodišča bi lahko bila v prihodnosti nekakšen smerokaz za odločanje v podobnih primerih v prihodnje. Sodelovanje človeka in stroja, ki ima vedno večjo vlogo – tema, ki nas bo še veliko zaposlovala.
Renaultov udarni električni avtomobil je Novi ZOE – na cestah jih je že več kot sto tisoč. Pred dnevi pa je Renault storil naslednji velik korak v smeri popularizacije električne mobilnosti. Poskrbel je, da bodo prebivalci majhnega odročnega naselja Appy v departmaju Ariege naslednja tri leta uporabljali izključno električna vozila. Ob vozilih zoe so jim priskrbeli tudi vso potrebno opremo za polnjenje doma in javno polnilno mesto. Novi Zoe s skoraj 400 kilometri dosega in zmožnostjo, da v pol ure polnjenja pridobi do 150 kilometrov dosega, je pravšnji avtomobil za ta projekt. Beležili bodo vtise in izkušnje prebivalcev vasi, ki bodo na ta način postali ambasadorji, ki bodo dokazovali, da je prehod na električna vozila dokaj enostaven in ne zapleta vsakdanjega življenja.
Zdaj pa za nekaj trenutkov spet na motor. Tudi tisti, ki motociklizma ne spremljajo ravno zagreto, in celo tisti, ki do dvokolesnikov čutijo odpor, so slišali za BMW R-GS. Motocikel, ki si je tako rekoč izmislil potovalne endure, so z leti in evolucijami v strokovni javnosti opisovali s presežniki, in čeprav gre za enega najuspešnejših motorjev v zgodovini, so ga presežniki po malem začeli ovirati. Vsaj za določeno skupino voznikov GS postaja prevelik, premočan, pretežek in predrag. Ne nujno v tem vrstnem redu. Zato so Bavarci izdelali lažjo verzijo GS-a. Za srce so vzeli znani dvovaljnik, katerega cilindri pa ne štrlijo kot kite Pike Nogavičke, temveč sta valja vzorno drug ob drugem. Serija teh motociklov se imenuje F, njihovo srce pa delajo na Kitajskem – posledica tega je prijazna cena. So pa pri BMW zagrešili nerodnost; tudi F 850 je namreč odličen motocikel. To pomeni, da ni zelo daleč od slavnega brata ali, če hočete, je prav tak, kot je bil boksarski GS na začetku. Ciklistika je klasična za ta tip motocikla in kot so motoristi pred desetletji kar zijali, ko se je na videz okorni GS peljal skozi ovinke, zijajo tudi zdaj, ko se 850-kubična kobilica pelje enako imenitno. Da gre za premiumsko znamko, sporočajo številni sladkorčki, ki jih mi, asketski motoristi, sicer nismo vajeni, bi pa lagali, če bi rekli, da v muhastem poletju ne godijo. Popoln uporabniški vmesnik z intuitivnim in nemotečim upravljanjem branja informacij med vožnjo, prilagodljivo podvozje, več režimov vožnje in seveda najpomembnejše od vsega: gretje ročic! Kajti kot ve vsak jahač dvokolesnih konjičkov: če te zebe v roke, te zebe vsega. "Mali GS", kot v širši motoristični družini imenujejo F850, je obdržal tudi nekaj svoje osnovne namembnosti; voznik se z manjšim strahom in manj napora odpravlja, če že ne na brezpotja, vsaj na makadam. Se pravi, tja, kamor si z velikim GS-om že dolgo upajo le najpogumnejši in najmočnejši.
Dacia Duster je eden tistih avtomobilov, ki jih marsikdo od blizu sploh noče pogledati, kaj šele, da bi sedel vanj ali ga celo kupil. Na drugi strani pa brez dvoma drži, da določen krog uporabnikov prepriča z argumenti, ki so zanj značilni, in številne z njimi zadovolji ali celo navduši.
Ob čisto simpatičnem izgledu in prostorni notranjosti je najnovejša generacija Dusterja tudi dovolj sodobna, čeprav ima večina tekmecev več varnostnih pripomočkov. 1,3-litrski turbobencinski motor je dovolj poskočen, toda s povprečjem približno 8 litrov tudi ne med najbolj varčnimi. Je pa treba poudariti, da se duster z elektronsko prilagodljivim štirikolesnim pogonom zelo dobro znajde na težjih terenih; možno je tudi ročno zakleniti navor med prednjo in zadnjo osjo v razmerju 50 : 50. Sicer vzmetenje ni pretirano trdo, tako da je tudi vožnja na neravnih podlagah dovolj udobna. Še en argument, ki pripomore k morebitni izbiri, pa je prav gotovo cena. Kupec za približno 20 tisočakov dobi solidno vozilo, ki je dovolj robustno in se ne ustraši zahtevnejših terenov, hkrati pa je tudi dovolj udobno za vožnjo po avtocesti. Verjetno bodo kljub današnjemu zapisu tisti, ki gledajo na Dusterja zviška, to počeli še naprej; vsi, ki ga poznajo in cenijo njegove prednosti, pa tako razumejo, o čem govorimo …
Marsikaj smo že prevažali na in v avtomobilih, tokrat pa bi se pridružili opozorilom, ki so jih po preskusnem trku z avtomobilom, ki je prevažal kose pohištva, izdali pri AMZS. Pred trgovinami, kjer prodajajo pohištvo, je vsakodnevno mogoče videti neizmerno kreativnost in veliko domišljije pri reševanju prostorsko-transportnih izzivov prevoza pohištva. Ljudje prevažajo dolge kose, ki segajo tudi v prednji del avtomobila, tudi steklene, voznik in sovoznik imata pogosto dele pohištva praktično za vratom, nekateri školjke ali umivalnike držijo kar v naročju… Običajno je pomembno samo to, da bomo vse nekako spravili v avto, pozabljamo pa, da je prevoz nezavarovanih predmetov lahko sila nevaren. Pri AMZS opozarjajo, da so pojemki pri čelnem trčenju že pri hitrosti 45 km/h tako veliki, da 145 kilogramski tovor postane težak približno sedem ton. Zdaj si pa predstavljajte, da vas od zadaj udari sedemtonski predmet – kot bi z višine osmih metrov padli na betonska tla. Pomislite na to, ko tlačite stvari v avto. Pa srečno.
Vprašanje je, koliko časa še bomo imeli vsak svoj avtomobil. Mobilnost se spreminja, mnogi že ponujajo nove oblike. Pri Toyoti so se študij, kaj, kako in komu ponuditi, temeljito lotili in z novo znamko KINTO že nakazujejo, kam merijo v prihodnosti. Gre za ponudbe, ki zajemajo prevozne usluge, prirejene za vsakega uporabnika posebej. Podatki, kakšne so naše običajne potovalne poti, način vožnje in sploh potovalne navade, tako in tako niso več skrivnost, zato ponudniki vedo, kaj in komu bodo lahko kaj ponudili. Čaka nas torej prihodnost brez lastnega avtomobila, opozarja Andrej Brglez.
Na izlet smo se zapeljali z izjemno prostorno limuzino, Škodo superb, ki so jo osvežili in ki je brez sramu lahko tudi ugleden poslovni prevoznik. Tudi tokrat ne bo šlo brez elektrike – omenjamo Peugeota in končno tudi Fiata; opozorimo na to, da bi lastnik avtomobila moral biti tudi lastnik podatkov iz avtomobila in da bi moral sam odločati o tem, kdo in kako jih lahko uporablja. Potem pa Andrej na kratko strne, kaj v avtomobile prinaša letošnji Sejem potrošniške elektronike, ki je bil v Las Vegasu.
Zapeljali smo dva iz koncerna Volkswagen. Audi je iz modela Q3 izoblikoval kupejevski model Q3 sportback, ki je prestižen kot poč Audi mora biti. Veliko skupnega imata s Volkswagnovim passatom, a sta po drugi strani namenjena čisto drugim kupcem. Ford pa je začel v avtomobile vgrajevati tehnologijo, ki zazna oviro oziroma nevarnost za ovinkom, ki je voznik še ne vidi. Informacijo potem posreduje zadaj vozečim.
Renault captur je bil ustanovitelj razreda manjših križancev – skupaj z edinim konkurentom tedaj, Nissanovim jukom. Zdaj, ko se je pojavil v drugi generaciji, je tekmecev že čez dvajset. Peljali smo legendarnega Suzukijevega jimnya, ki z bogato opremljenostjo ni več samo specialist za vožnje po kolovozih avstrijskih lovskih revirjev. Še enkrat spomnimo, da so lutke pri preskusnih trčenjih izjemnega pomena.
Elektrifikacija vozil, ki prihaja počasi a vztrajno, nas je dokončno naučila, da gre za evolucijo in ne za revolucijo. Lani smo tudi zapeljali v razpotje, ko se bomo morali odločiti, katero smer bomo ubrali v povezavi z digitalnim okoljem sodobnega avtomobila; proizvajalci imajo namreč izjemno veliko veselje s povezovanjem telefona z možgani avtomobila, kar zna biti že tudi moteče ali celo nevarno. Še vedno smo ploskali SUV-jem, križancem in podobnim – to bomo počeli še tudi v 2020; kar pa zadeva bitko za zeleni planet, se je ta lani odločno napovedala, a jo bo v prihodnjih letih potrebno še izbojevati.
Elektrifikacija vozil, ki prihaja počasi, a vztrajno, nas je dokončno naučila, da gre za evolucijo in ne za revolucijo. Lani smo tudi zapeljali v razpotje, ko se bomo morali odločiti, katero smer bomo ubrali v povezavi z digitalnim okoljem sodobnega avtomobila; proizvajalci imajo namreč izjemno veliko veselje s povezovanjem telefona z možgani avtomobila, kar zna biti že tudi moteče ali celo nevarno. Še vedno smo ploskali SUV-jem, križancem in podobnim – to bomo počeli še tudi v 2020; kar pa zadeva bitko za zeleni planet, se je ta lani odločno napovedala, a jo bo v prihodnjih letih treba še izbojevati.
Andrej Brglez izpostavlja, da je iztekajoče se leto nedvomno zaznamovala avtonomna vožnja, in sicer v tem smislu, da je pred tem prevladovala kar nekakšna evforija, da je avtonomna vožnja že tako rekoč tu in da bo čez noč vse spremenila. Vse skupaj se je zdaj malo umirilo, prišli smo do spoznanja, da ne bo šlo tako hitro in da je med drugim voznik tisti, ki lahko predvideva, računalnik pa tega še ni sposoben.
Zapeljal nas je Hyundai tucson, ki se tudi ponaša z oznako N line. Pripeljal se je čisto novi Nissanov juke, ki je še vedno posebnež, a še zdaleč ne tak kot je bil pred devetimi leti. Zabeležili smo še dve novosti, in sicer novi električni Renault zoe, ki zdaj doseže že skoraj 400 kilometrov, ter Peugeot 208, ki se je krepko osvežil, v ponudbi pa ima tudi električno različico. Na koncu še enkrat poudarimo, da je konstruiranje zimske pnevmatike izjemno natančno in zahtevno delo, prava znanost.
Zapeljemo se z novim Mitsubishijevim poltovornjakom L200, ki prepelje več kot tono tovora kot za šalo, ob tem pa se tudi ne ustraši snega in slabših voznih razmer. Nekaj dni pa smo lahko švigali naokrog z mali Suzukijevim športnim swiftom, ki pa mokrote in snega na cesti ne mara preveč. Še enkrat opozorimo, da sta sneg in led, ki se nabereta na strehah tovornjakov in prikolic, lahko na cesti velika nevarnost, zato moramo biti pozorni tudi na to. AMZS pa je za delovanje pri projektu EuroRAP prejela prestižno britansko nagrado s področja prometne varnosti.
Tudi Volkswagen ima z električnimi avtomobili velike načrte – v prihodnjih mesecih prihaja novi električni ID.3, a mi tokrat zapeljemo Mazdinega novega bencinarja, ki se obnaša kot dizel in Volksvagnovega oziroma Škodinega preizkušenega dizla, ki se še vedno ne da. Potem pa Andrej Brglez še enkrat opozori, da gre priporočila o zmanjšanju hitrosti zaradi megle jemati resno in da je težko razumeti tiste, ki z veliko hitrostjo vozijo tako rekoč v neznano.
Heroji niso utrujeni, bi lahko rekli, če pomislimo na tiste, ki »furajo« v pižamah. David Razboršek, direktor Zavoda Vozim poudarja, da se rojevajo vedno nove in nove ideje, kako bi prepričali tiste, ki vozijo pijani, da ne bi sedli za volan. V Zavodu so tako s partnerji projekta z znanimi Slovenkami ustvarili tudi novo komunikacijsko orodje – Koledar gole resnice – da vsak dan opominja na dragocenost življenja, ki ga lahko prehitro ogrozijo nespametne odločitve. Andrej Brglez pa opozarja na rešitev, ki so se je lotili na Japonskem, kjer so tudi imeli velike probleme z vožnjo povezano z alkoholom. Tam je kriv in lahko kaznovan vsak, ki je vedel, da gre nekdo pijan za volan, pa tega ni preprečil. Skratka, krivcev je lahko več.
Hibridna zgodovina je pri Toyoti že zelo dolga. Zdaj ni več dizelski ampak hibriden tudi RAV4 - nam se zdi, da so napravili korak v pravo smer. Še enkrat spomnimo, da vožnja s štirikolesno gnanim terencem daje lažen občutek, da smo v slabih vremenskih razmerah pred vsemi in se nam ne more nič zgoditi, a pogosto pozabimo, da pri zaviranju nimamo prednosti. Primož Lemež pa ugotavlja, da pri nas primanjkuje električnih vozil in napoveduje šesti simpozij Emobility, ki bo prihodnji teden v Ljubljani.
Hyundai tudi pri nas zadnje čase dosega dobre prodajne rezultate, vzrok pripisujejo predvsem pisani ponudbi športnih terencev, a tokrat se posvetimo modelom, ki v oznaki nosijo črko N. N line pomeni nekaj športnih dodatkov za bolj dinamičen videz in turbo bencinski motor, ki v modelu i30 zmore 103 kilovate. I30 N fastback performance pa je opremlkjen z dvolitrskim 202-kilovatnim turbo motorjem in je bogato opremljen športnik za uporabo na vsakdanjih poteh. Oba sta prijazna za vsakdanjo uporabo.
V minulih dneh smo večkrat poudarjali, da asistenčni sistemi v novodobnih avtomobilih tudi lahko pomagajo, da se vozimo enakomerno in s primerno varnostno razdaljo. Volana ne smemo spustiti nikoli iz rok, morda le za nekaj sekund, potem moramo spet sami prevzeti krmilo. Lahko pa se povsem odpovemo zaviranju ali pritiskanju na plin, teoretično se lahko ure in ure vozimo ne da bi se dotaknili pedala za plin ali zavore, to nam je omogočeno in tu pravzaprav mnogi nimajo nikakršnih pomislekov. Proizvajalci pa opozarjajo, da moramo biti v vsakem trenutku sposobni reagirati in prevzeti nadzor na vozilom. Mislim, da bi se morali vseeno vprašati, če smo tega res sposobni in vedno pripravljeni na nepredvidljive situacije, do katerih na cestah pogosto prihaja. Andrej Brglez poudarja, da sam robotu ne more stoodstotno zaupati.
O temi, ki se je (seveda skupaj z vami) lotevamo prihodnji teden. Gre za vožnjo po levem prehitevalnem pasu, ki ga nekateri dobesedno vzamejo za svojega. Kadar na avtocesti ni gneče, res ni vzroka, da bi se vozili po levem – na to bi vas radi spomnili. Drugače pa je ob konicah, ko je gneča in sta polna tako vozni kot prehitevalni pas. S sodelovanjem Policije in DARS-a bomo poskušali doseči, da bi ob konicah promet na avtocestah (gre predvsem za vpadnice v Ljubljano) sicer tekel nekoliko počasneje, a zato brez zastojev. Malo večja varnostna razdalja in umirjena vožnja omogočata, da se vozniki na vpadnicah lažje vključujejo v promet in tako vse skupaj teče bolj gladko, razlagata Andrej Brglez in Nataša Kovše z DARSa. Začnemo v ponedeljek zjutraj. Brez vas ne bo šlo.
Zapeljala nas je električna kona, ki nas je navdušila. Poročamo tudi o prihodu hibridne različice, ki dopolnjuje paleto Hyundaijevih športnih terencev. Škoda je pripeljala že svojega tretjega športnega terenca, kodiaq je kralj, vmes je karoq, zdaj pa se je pripeljal še najmanjši, imenuje se kamiq. Renaultova lahka gospodarska vozila bo poganjal vodik. Mi pa se skupaj z DARSom, policijo in vozniki pripravljamo, da bomo peljali po prehitevalnem le takrat, ko prehitevamo, sicer nerviramo zadaj vozeče in izzivamo, da se kaj zgodi. Ob konicah, ko sta natrpana oba pasova, pa bomo vozili strpno in prijazno do drugih.
V Ljubljani se je prejšnji konec tedna začel jesenski del Turneje mobilnosti. Gre za preizkušanje sposobnosti v simulatorju vožnje, s katerim v Triglavu raziskujejo, kakšni vozniki smo Slovenci. Za zdaj se je izkazalo, da se mnogi cenijo previsoko; če bi bila vožnja v simulatorju pogoj za pridobitev vozniškega izpita, potem dva od treh voznikov preizkusa ne bi opravila. Andrej se med drugim sprašuje, zakaj počnemo v prometu nekaj, za kar vemo, da je lahko nevarno. Ocenjevanje je sicer računalniško, zraven pa je dodano še subjektivno mnenje strogega učitelja vožnje. Enemu izmed ambasadorjev projekta, Domnu Prevcu, je šlo dobro, le noga je bila občasno malenkost pretežka. Simulator bo jesensko turnejo končal sredi novembra v Ljubljani.
Zapelje nas Mitsubishi outlander, ki lahko veliko dela opravi tudi s pomočjo elektrike, potem opozorimo na prihod še enega iz iste hiše, na osveženega ASX-a, in še na predstavitev osme generacije volkswagnovega passata. Z Andrejem Brglezom pa razmišljava, kateri način za upravljane s funkcijami v avtomobilu bi bil najbolj primeren in varen - ali s pomočjo zaslona na dotik, s pomočjo stikal na sredinski konzoli ali na volanski prečki, s kretnjami ali glasovno – to pa prinaša tudi dodatne možnosti, da nas slišijo in nam sledijo.
Kopica stvari je v avtomobilu, ki nas zaposlujejo, nam jemljejo pozornost, in jih lahko upravljamo na različne načine. Lahko jih upravljamo s pomočjo zaslona na dotik, lahko s pomočjo stikal na sredinski konzoli ali na volanski prečki, lahko tudi s pomočjo kretenj ali z glasovnim upravljanjem. To je nedvomno zanimivo in praktično, a lahko prinese tudi dodatne možnosti, da nam sledijo, da vedo, kako razmišljamo o določenih stvareh, opozarja Andrej Brglez.
Statistika pove, da skoraj dve tretjini kupcev izbere avtomobil z očmi in jim je pomembna predvsem oblika. Morda so tudi zato tako imenovani SUV-ji, športni terenci, križanci, kakorkoli jih pač imenujemo, zadnja leta dobesedno zavzeli trg in ga ukradli predvsem enoprostorcem in karavanom. So vseh barv, oblik in velikosti. Kako da so prodrli tako hitro, zakaj, ali so jih hoteli uporabniki, se sprašuje Andrej Brglez.
Neveljaven email naslov